Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3444/2003. számú ügyben

Ügyintéző: dr. Sipos Beáta

Az eljárás megindulása

A panaszosok (anya és lánya) lakáshelyzetük megoldása érdekében, nehéz szociális körülményeik miatt és gyermektartásdíj megelőlegezése tárgyában fordultak a hivatalomhoz. Sérelmezték egyrészt, hogy Balatonvilágos Község Önkormányzata nem biztosít számukra másik lakást, másrészt, hogy nem kapnak megfelelő támogatást nehéz anyagi helyzetükben. Kifogásolták továbbá, hogy a leszármazó által benyújtott gyermektartásdíj megelőlegezése iránti kérelem tárgyában Balatonfűzfő Város Gyámhivatala (a továbbiakban: városi gyámhivatal) több mint fél év elteltével sem hozott érdemi határozatot. 

Figyelemmel arra, hogy az ügyben felmerült az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog, valamint a szociális biztonsághoz fűződő jog és a gyermeki jogok sérelmének a gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 

Az eljárásom során megkerestem az érintett önkormányzat jegyzőjét, valamint a városi gyámhivatal vezetőjét, akiktől tájékoztatást kértem az ügyben megtett intézkedésekről. Egyidejűleg kértem, hogy küldjék meg számomra a keletkezett dokumentumok, valamint a vonatkozó helyi rendeletek másolatát is.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (a továbbiakban: Gyvt.)

Gyermektartásdíj megelőlegezése (Hatály: 2001. IX. 1.-2002. XII. 31.)
22. § (1) A gyermektartásdíj megelőlegezésének akkor van helye, ha a bíróság a tartásdíjat jogerős határozatában már megállapította, vagy van olyan külföldi bíróság vagy más hatóság által hozott jogerős határozat, amelyet a Magyarországon élő gyermek javára nemzetközi szerződés vagy viszonosság alapján kell végrehajtani.
(2) A gyámhivatal a gyermektartásdíjat megelőlegezi, ha a tartásdíj behajtása átmenetileg lehetetlen és a gyermeket gondozó személy nem képes a gyermek részére a szükséges tartást nyújtani, feltéve, hogy a gyermeket gondozó családban az egy főre jutó jövedelem összege nem éri el az öregségi nyugdíj legkisebb összegének háromszorosát.
(3) A gyámhivatal a tartásdíj behajthatatlanságát a tartásdíj fizetésére kötelezett személy rendszeres jövedelmére vezetett eredménytelen végrehajtást követően állapítja meg. Amennyiben a kötelezett egyéb vagyonára vezetett végrehajtás eredményre vezet, a gyámhivatal a tartásdíj megelőlegezésének szükségességét hivatalból felülvizsgálja.
(4) A (2) bekezdésben meghatározott összeg számításánál a kérelem benyújtása időpontjában közös háztartásban élő közeli hozzátartozóként kell figyelembe venni a 19. § (4) bekezdésében meghatározott személyeket.
(5) Nincs helye a gyermektartásdíj megelőlegezésének, ha a kötelezett
a) sorkatonai szolgálatának idejét tölti,
b) külföldi tartózkodási helye ismeretlen, vagy lakóhelye olyan államban van, ahol a tartásdíj érvényesítésére nincs nemzetközi szerződés, és viszonosság sem áll fenn,
c) a jogosulttal közös háztartásban él.
(6) Nincs helye továbbá a gyermektartásdíj megelőlegezésének
a) ha az eljárás során a gyámhivatal azt állapítja meg, hogy a megelőlegezett gyermektartásdíj megtérülésére nincs remény, továbbá
b) lejárt gyermektartásdíj esetén.
(7) A gyermektartásdíj megelőlegezése iránti kérelem elutasítása esetén a gyámhivatal egyidejűleg értesíti a kérelmező lakóhelye szerinti települési önkormányzatot.
23. § (1) A gyámhivatal a bíróság által a tartásdíj megfizetésére kötelező határozatában megállapított összeget, százalékos marasztalás esetében az alapösszeget előlegezi meg.
(2) A gyámhivatal az (1) bekezdésben meghatározott összegnél alacsonyabb összeget akkor állapíthat meg, ha a gyermek tartását a gondozó szülő részben biztosítani tudja. A megelőlegezett összeg ebben az esetben sem lehet kevesebb a bíróság által megállapított összeg 50%-ánál.
(3) A gyámhivatalnak a gyermektartásdíj megelőlegezését elrendelő határozata - fellebbezésre tekintet nélkül - azonnal végrehajtható.
(4) A gyámhivatal határozata alapján a - székhelye szerinti - települési önkormányzat jegyzője a gyermektartásdíj megelőlegezését a központi költségvetés terhére biztosítja.
24. § (1) Ha a gyermektartásdíj megelőlegezését jogerősen megállapítják, az a kérelem benyújtásától esedékes. A folyósítás időtartama az alapul szolgáló ok előrelátható fennállásáig, legfeljebb azonban - a megelőlegezett összeg első ízben történő kifizetésétől számított - 3 évig tart. Indokolt esetben a megelőlegezés ismét elrendelhető.
(2) A gyámhivatal hivatalból vagy a külön jogszabályban meghatározott szervek és személyek értesítése alapján a gyermektartásdíj folyósítását - legfeljebb 6 hónapra - felfüggeszti, ha
a) a kérelmezőnek a 22. § (2) bekezdésében meghatározott körülményeiben változás következett be,
b) a kötelezett a kérelmező részére közvetlenül fizet tartásdíjat,
c) a kötelezett rendszeres jövedelmére, illetve az egyéb vagyonára vezetett végrehajtás eredménnyel jár,
d) a gyermek nagykorúvá vált és tanulmányokat nem folytat,
e) a gyermek munkavégzéssel járó tevékenységért rendszeres jövedelmet kap,
f) a gyermeket a gyámhivatal átmeneti nevelésbe vette,
g) a nagykorú a tanulmányát abbahagyta, vagy befejezte.
(3) A gyámhivatal a felfüggesztést követő vizsgálat eredményeképpen elrendeli a tartásdíj további folyósítását, vagy megelőlegezését megszünteti. Meg kell szüntetni a gyermektartásdíj megelőlegezését, ha a gyermeket tartós nevelésbe vették.
(4) A megelőlegezett gyermektartásdíjat a kötelezett a Ptk. 232. §-ának (2) bekezdésében meghatározott kamattal az államnak megtéríti. A megelőlegezett gyermektartásdíjnak meg nem térült összegét adók módjára kell behajtani az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény rendelkezései szerint.

110. § A városi gyámhivatal a pénzbeli támogatásokkal kapcsolatban dönt
a) az otthonteremtési támogatás megállapításáról,
b) a gyermektartásdíj megelőlegezéséről.

123. § Az ellátásra jogosultság, a jogosultak jogainak és kötelezettségeinek megállapítására, a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásra az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit - az e törvényben meghatározott eltérésekkel - kell alkalmazni.

149/1997. (IX.10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (a továbbiakban: Gyer.)

A gyermektartásdíj megelőlegezése (hatály: 2002. I. 1.- 2002. XII. 31.)
69. § (1) A gyermektartásdíj megelőlegezése iránti eljárás a gyermektartásdíjra jogosult törvényes képviselőjének vagy gondozójának kérelmére indul. A kérelemben
a) nyilatkozni kell, hogy nem áll fenn a Gyvt. 22. §-ának (5) bekezdése szerinti kizáró ok,
b) meg kell jelölni azokat az okokat és tényeket, amelyek a kérelmet megalapozzák.
(2) A kérelemhez csatolni kell a 2. számú melléklet szerinti nyilatkozatot a megfelelő igazolásokkal együtt, a gyermektartásdíjat megállapító bírósági határozatot, valamint a gyermektartásdíj behajtása iránti eljárás megindítását igazoló okiratot.
(3) Az egy főre jutó havi jövedelem számításánál a támogatást kérővel közös háztartásban élő gyermekre nézve a 66. § rendelkezéseit megfelelően alkalmazni kell.
(4) A gyermek törvényes képviselője vagy gondozója a jövedelmét terhelő visszatérő kiadásai közül
a) a lakbért, albérleti díjat szerződéssel,
b) a társasházi lakás közös költségeit a közös képviselő vagy az intézőbizottság elnökének igazolásával,
c) a lakásszövetkezeti lakástulajdon vagy az állandó lakáshasználati jog esetén a teljesített befizetéseket az igazgatóság elnökének igazolásával,
d) hitelintézeti kölcsön törlesztő részletét pénzintézeti igazolással,
e) a közüzemi díjakat közüzemi számlákkal
igazolja.
70. § (1) A gyámhivatalnak meg kell győződnie a gyermektartásdíj átmeneti - legalább 3 havi - behajthatatlanságáról.
(2) A gyermektartásdíj megelőlegezésére akkor kerülhet sor, ha a jogosult kérte a bírósági határozatban megállapított gyermektartásdíj bírósági végrehajtását, és a kötelezett munkabérére és más rendszeres jövedelmére vezetett végrehajtás eredménytelen volt.
(3) Ha még nem indult meg a gyermektartásdíj behajtása iránti végrehajtási eljárás, a jogosultnak kezdeményeznie kell a tartásdíj behajtását, és igényének érvényesítését igazolnia kell. A végrehajtás eredménytelenségét a kérelmező a letiltás vagy a foglalás sikertelenségére vonatkozó okirat csatolásával igazolja.
(4) Amennyiben a kérelmező 15 nap alatt nem igazolja a végrehajtási eljárás megindítását, a gyámhivatal a kérelmet elutasítja. Ha a kérelmező megindította a bírósági eljárást, de annak eredménye még nem ismeretes, a gyámhivatal megkeresi a bíróságot a végrehajtási cselekmény eredményének közlésére.
(5) Ha a kötelezett lakóhelye olyan államban van, ahol a tartásdíj behajtása nemzetközi szerződés vagy viszonosság alapján lehetséges, a jogosultnak közokirattal kell igazolnia, hogy a gyermektartásdíj behajtását és igényének érvényesítését kezdeményezte.
71. § (1) A gyámhivatal szükség esetén megkeresi a végrehajtót, a kérelmező által megindított közvetlen letiltás vagy egyéb végrehajtási cselekmény eredményének közlésére.
(2) Amennyiben a tényállás tisztázása indokolja, a gyámhivatal megkeresi a munkáltatót a letiltással kapcsolatos adatok közlésére.
72. § A gyámhivatal értesíti a gyermektartásdíj fizetésére kötelezett személyt az eljárás megindításáról és felhívja őt a tartásdíj haladéktalan megfizetésére, valamint az erre vonatkozó nyilatkozattételre. A kötelezettet figyelmeztetni kell a Gyvt. 24. §-ának (4) bekezdésében foglalt következményekre.
73. § (1) A gyámhivatal határozatában megjelöli a megelőlegezett gyermektartásdíj összegét, a gyermektartásdíj megelőlegezésének időtartamát, a folyósítás kezdő időpontját, valamint kimondja az azonnali végrehajthatóságot.
(2) A határozatnak tartalmaznia kell az arra vonatkozó felhívást is, hogy az érintettek kötelesek haladéktalanul bejelenteni a gyámhivatalnak, ha tudomást szereznek a kötelezett jövedelméről, vagyonáról, illetve a gyermektartásdíj-fizetés feltételeinek megszűnéséről.
(3) A (2) bekezdésben meghatározottakon túl az érintettek kötelesek továbbá bejelenteni a Gyvt. 24. §-ának (2) bekezdésében meghatározott okok bekövetkezését is.
(4) A gyámhivatal határozatát megküldi a jogosultnak, a kötelezettnek, a kötelezett utolsó ismert munkáltatójának, a végrehajtást foganatosító bíróságnak, az illetékes ügyésznek, a kötelezett lakóhelye, valamint a gyámhivatal székhelye szerinti jegyzőnek és a külföldön tartózkodó kötelezett esetében a Kereskedelmi és Hitelbanknak.
(5) A gyámhivatal székhelye szerinti jegyző a megelőlegezett gyermektartásdíjról, annak késedelmi kamatáról és a folyósítással felmerült költségekről negyedévente tájékoztatja a kötelezett lakóhelye szerinti jegyzőt a hátralékos összeg adók módjára történő behajtása végett.
74. § (1) A tárgyhónapra esedékes megelőlegezett gyermektartásdíjat a tárgyhónapot követő hónap 5. napjáig kell folyósítani.
(2) A gyámhivatal a Gyvt. 24. §-ának (2) bekezdésében meghatározott bejelentés alapján a gyermektartásdíj folyósítását - legfeljebb 6 hónapra - felfüggeszti.
(3) A gyermektartásdíj megelőlegezésének felfüggesztéséről vagy a folyósítás megszüntetéséről szóló határozatról értesíteni kell a 73. § (4) bekezdésben felsoroltakat.
(4) Ha a jogosultság a tárgyhónap 16-át megelőzően szűnik meg, részösszegű megelőlegezést kell folyósítani, egyéb esetekben a megelőlegezés teljes összegét kell kifizetni. A részösszegű megelőlegezés mértéke a megelőlegezett gyermektartásdíj időarányos része.
75. § (1) Amennyiben a jogosult a gyermektartásdíj előlegezésének ideje alatt rendszeresen vagy alkalomszerűen kétszeres tartásdíjat vett fel, az erre az időszakra eső előlegezett tartásdíjat köteles az államnak visszafizetni.
(2) A kötelezett, illetve a jogosult az előlegezés ideje alatt az (1) bekezdés szerint közvetlenül adott, illetve kapott tartásdíjat az előlegezés elrendelése előtt keletkezett hátralékba nem számíthatja be.
(3) A gyámhivatal az (1) bekezdés szerinti jogosulatlanul felvett és visszafizetett összeget, valamint a Gyvt. 24. §-ának (4) bekezdése szerint megtérített összeget köteles visszafizetni a központi költségvetésnek" [4. számú adatlap].
76. § (1) A gyámhivatal a megelőlegezett gyermektartásdíj összegéről a 4. számú melléklet szerinti adatlapon a kifizetés hónapjának 10. napjáig értesíti a területileg illetékes TÁH-t.
(2) A TÁH a beérkezett adatokat összesíti és a 4. számú melléklet szerinti összesített adatokat a Belügyminisztérium részére megyénként, településsoros bontásban - mágneses adathordozón - minden hónap 15-éig megküldi. A Belügyminisztérium az összesített adatokat soron kívül megküldi a Szociális és Családügyi Minisztérium részére.
(3) A Szociális és Családügyi Minisztérium minden hónap 18-áig rendelkezik a Magyar Államkincstár felé a 4. számú melléklet szerint igényelt támogatásoknak a települési önkormányzatok részére történő átutalásáról.
(4) A (1)-(3) bekezdés szerint igényelt támogatásokkal az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvényben foglaltak szerint kell elszámolni.
(5) A gyermektartásdíj megelőlegezése után a tárgyév december hónapjában előleg nem igényelhető.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól (a továbbiakban: Áe.)

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

I. Lakhatással kapcsolatos panasz

A panaszosok előadták, hogy Balatonvilágoson egy MÁV őrházban laktak, amely lebontásra került. A korábbi bérlemény helyett egy kisebb alapterületű, szintén a MÁV Rt. tulajdonában álló lakást kaptak, amelyben jelenleg is laknak. A panaszosok az önkormányzathoz fordultak annak érdekében, hogy szociális helyzetükre tekintettel nagyobb lakáshoz juthassanak. A helyi önkormányzat egy telket ajánlott fel a család részére, amelynek beépítését a panaszosok nem tudták vállalni.

A hivatalhoz intézett beadványukban azt kifogásolták, hogy nehéz anyagi helyzetük ellenére az önkormányzat nem biztosít számukra nagyobb lakást. 

Az iratokból kitűnik, hogy a 2003-as évben a panaszosok két alkalommal is kérelmeztek önkormányzati tulajdonban álló lakást. A jegyző asszonytól kapott tájékoztatás szerint a panaszosok szociális bérlakás iránti igényét a képviselő-testület nem utasította el, azonban sajnálatos módon nincs az önkormányzat tulajdonában álló kiutalható, üres önkormányzati bérlakás, melyről nevezettek a polgármestertől személyesen is értesültek. A kapott felvilágosítás értelmében a testület jogerős építési engedéllyel rendelkezik szociális bérlakások építésére, de a kivitelezéshez szükséges pénzügyi fedezet jelenleg nem áll rendelkezésre, ezért a képviselő-testület más megoldásokat is mérlegel a garzonlakások kialakítása érdekében.

Az Alkotmánybíróság az állampolgári jogok országgyűlési biztosának, valamint a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának közösen előterjesztett, az Alkotmány értelmezésére és mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványai tárgyában hozott határozatában (42/2000. (IX. 8.) AB határozat) megállapította, hogy az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdése szerinti szociális biztonsághoz való jog a szociális ellátások összessége által nyújtandó megélhetési minimum állami biztosítását tartalmazza. A megélhetési minimum garantálásából konkrétan meghatározott részjogok - így a „lakhatáshoz való jog” -, mint alkotmányos alapjogok nem vezethetők le. E tekintetben az állam kötelezettsége és ebből következően a felelőssége nem állapítható meg.

Az Alkotmánybíróság kimondta továbbá, hogy az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdése alapján az állam a polgárok megélhetéséhez szükséges ellátásra való jogának realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. A megélhetési minimumot biztosító szociális ellátások rendszerének kialakításakor alapvető alkotmányi követelmény az emberi élet és méltóság védelme. Ennek megfelelően az állam köteles az emberi lét alapvető feltételeiről - így hajléktalanság esetén az emberi életet közvetlenül fenyegető veszélyhelyzet elhárításához szállásról – gondoskodni. Az Alkotmánybíróság a „lakhatáshoz való jog” biztosítása tekintetében a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványt elutasította.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa egy korábbi vizsgálati jelentésében (OBH 1942/2000.) rámutatott arra, hogy az évtizedekig alkalmazott lakáselosztási rendszer megszűnt, a lakás és helyiséggazdálkodásra vonatkozóan új jogszabályok léptek hatályba. Az önkormányzatok rendeleteikben állapítják meg az önkormányzati bérlakáshoz jutás feltételeit. Figyelembe veszik – többek között – a kérelmezők vagyoni, jövedelmi és családi körülményeit. A kérelmek teljesítésének azonban az a feltétele, hogy az önkormányzatok megfelelő számú, szociális jelleggel bérbe adható, saját tulajdonú lakásokkal rendelkezzenek. A tulajdonukban maradt lakások kis száma miatt, az önkormányzatok csak kevés kérelmezőnek tudnak lakást biztosítani. A szociális jelleggel bérbe adható lakások hiánya pedig nem a jog, hanem a gazdaság körébe tartozó kérdés.

Mindezekre tekintettel, valamint annak alapján, hogy az önkormányzat a lakástulajdona feletti rendelkezés során nem hatóságként, hanem tulajdonosként jár el, alkotmányos visszásságot ebben a tárgyban nem állapítottam meg.

Ugyanakkor a vizsgálatom során bekértem az önkormányzat tulajdonában lévő lakások bérletéről, bérbeadásáról, a lakásbérleti szerződés tartalmáról, megszűnéséről szóló 17/1996. (V.01.) számú önkormányzati rendeletet. Ennek áttekintésekor észleltem, hogy az önkormányzati lakás bérbeadásának feltételeiről szóló rendelkezések között szerepel az óvadék intézménye. Az Alkotmánybíróság több határozatában más települési önkormányzati rendeletek hasonló előírásainak vizsgálata kapcsán megállapította, hogy törvényi felhatalmazás hiányában az önkormányzat a bérleti jogviszony létrejöttének feltételeként óvadék megfizetésének kötelezettségét rendeletében jogszerűen nem írhatja elő. (3/1999. (III.24.) AB határozat; 10/2000. (III.31.) AB határozat; 20/2000. (VI.16.) AB határozat stb.)

Megállapítom, hogy a megjelölt önkormányzati rendeleti szabályozás az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból levezethető jogbiztonság követelményét sérti.

II. A szociális ellátások hiánya miatti panasz

A leszármazó azt sérelmezte, hogy a Balatonvilágosi önkormányzat elutasította a rendszeres szociális segély iránti kérelmét. Annak ellenére, hogy gyermekének ingyenes közlekedést és ingyenes étkeztetést biztosítanak, kifogásolta azt is, hogy egyéb szociális ellátásban nem részesül. 

Az érintett önkormányzat jegyzőjétől beszerzett tájékoztatás szerint nevezett nem terjesztett elő kérelmet a polgármesteri hivatalhoz szociális segély megállapítása iránt, a panasznak ezzel a részével - hatósági határozat és eljárás hiányában - tehát nem áll módomban foglalkozni. Ugyanakkor hangsúlyozom, hogy a panaszos előtt még nyitott az a lehetőség, hogy rendszeres szociális segélyt kérelmezzen a települési önkormányzattól.

Az iratok áttekintése alapján egyértelmű, hogy a család helyzetét az önkormányzat ismeri és a lehetséges támogatások nyújtásával próbál a segítségükre lenni. Így a panaszos kiskorú gyermeke részére 1999 szeptemberétől rendszeres gyermekvédelmi támogatást állapítottak meg. Ugyanakkor az önkormányzat egy vállalkozó megbízásával folyamatosan biztosítja a településen élő óvodás és iskolás gyermekek szállítását az otthonuk és az adott intézmények között. Ennek költségét az önkormányzat ez ideig rendszeresen átvállalta. A másik panaszos részére az illetékes bizottság 2000. évtől kezdődően rendszeresen állapított meg lakásfenntartási támogatást. 

Az I. pontban említettekre visszautalva az állam feladata, alkotmányos kötelezettsége a szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg, hogy anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény értelmében a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. Ezen kötelező feladata ellátása során az önkormányzat az előbb említett mérlegelési lehetőséggel nem rendelkezik. 

A vizsgálat megállapította, hogy az adott önkormányzat a jogszabályi kötelezettségének megfelelően rendelkezik a szociális alapellátás keretében rászorultság esetén nyújtható támogatási formákkal és a megküldött iratokból megállapítható az is, hogy a lehetőségeihez mérten támogatja a panaszosokat.

Mindezekre tekintettel, alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítok meg.

III. A gyermektartásdíj megelőlegezésével összefüggő panasz

A panaszos 1994-ben házasodott össze egy olasz állampolgárral. Gyermekük Olaszországban született, 1995 augusztusában. 2001 novemberében az olasz bíróság a felek közös megegyezésén alapuló kérelemre a házasságot felbontotta. A kiskorú gyermeket az anyánál (a panaszosnál) helyezte el, egyben 154 Euro gyermektartásdíjat is megállapított részére. 

A panaszos 2002. szeptember 16-án nyújtotta be kérelmét Balatonfűzfő Város Gyámhivatalához (a továbbiakban: városi gyámhivatal) kiskorú gyermeke után járó gyermektartásdíj állam általi megelőlegezése tárgyában. A hivatalunknál - 2003 júliusában -történt személyes megjelenése alkalmával a panaszos azt sérelmezte, hogy a kérelmét még nem bírálták el. 

A városi gyámhivatal vezetőjétől beszerzett tájékoztatás és a rendelkezésemre bocsátott iratanyag alapján a következők állapíthatók meg:

A városi gyámhivatal 2003 márciusában hívta fel hiánypótlásra a panaszost. Az iratok szerint erre márciusban több alkalommal is sor került, írásban és szóban, rövid úton, amelyről feljegyzés készült. Ezt követően a hatóság a Gyer. 72. § -a alapján értesítette az apát, mint fizetésre kötelezettet az eljárás megindításáról, valamint arról, hogy a fizetési kötelezettségének haladéktalanul tegyen eleget, s a befizetést igazolja. A hatóság lefordítatta a felszólítást és a Veszprém Megyei Gyámhivatalon (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) keresztül megküldte az apának.

Ezen eljárási cselekmények után a városi gyámhivatal 2003 júliusában az Egészségügyi, Szociális és Családügyi Minisztériumtól, majd a megyei gyámhivataltól kért állásfoglalást az ügy több vonatkozása tekintetében. Így például a hatóság arra keresett választ, hogy van-e meghatározott időtartam, amíg a gyámhivatalnak az apa részére megküldött figyelmeztetéssel kapcsolatban az átvételt bizonyító tértivevényre várnia kell. Esetlegesen szükséges-e megkeresni az olasz társhatóságot az apa meghallgatása érdekében. Kérdésként merült fel az is, hogy megelőlegezhető-e a tartásdíj a modenai végrehajtási hivatal irata alapján, kellően bizonyítja- e ez az irat a végrehajtás sikertelenségét.

A megyei gyámhivatal vezetője válaszában kitért arra, hogy az ügyben a Gyvt.-nek a kérelem benyújtása idején hatályos rendelkezései az irányadók. Ezek alapján a gyermektartásdíj megelőlegezésének akkor van helye, ha a bíróság a tartásdíjat jogerős határozatában megállapította, vagy van olyan külföldi bíróság vagy más hatóság által hozott jogerős határozat, amelyet a Magyarországon élő gyermek javára nemzetközi szerződés vagy viszonosság alapján kell végrehajtani [Gyvt. 22. § (1)]. A megyei gyámhivatal vezetője helyesen rámutatott arra, hogy a hivatkozott jogszabályi feltételek az adott ügyben fennálltak.

A gyámhivatal a gyermektartásdíjat akkor előlegezi meg, ha a tartásdíj behajtása átmenetileg lehetetlen és a gyermeket gondozó személy nem képes a gyermek részére a szükséges tartást nyújtani, feltéve, hogy a gyermeket gondozó családban az egy főre jutó jövedelem összege nem éri le az öregségi nyugdíj legkisebb összegének háromszorosát [22. § (2), (3)]. A gyámhivatal a tartásdíj behajthatatlanságát a tartásdíj fizetésére kötelezett személy rendszeres jövedelmére vezetett eredménytelen végrehajtást követően állapítja meg. A Gyer. 70. § (3) bekezdése szabályozza azt, hogy a végrehajtás eredménytelenségét a kérelmező a letiltás vagy a foglalás sikertelenségére vonatkozó okirat csatolásával igazolja. 

A megyei gyámhivatal vezetője rámutatott arra, hogy az adott esetben az ügyfél csatolta a modenai Bíróság Végrehajtási Hivatalának jegyzőkönyvét, amely tartalmazta, hogy az adós nem rendelkezik a törvény szerinti javakkal. Ez az okirat a behajthatatlanságot egyértelműen igazolta. A hivatalvezető kitért ugyanakkor a 2003. február 15-ét követően indult ügyekben már alkalmazandó jogszabályi változásra is, mely szerint az eredménytelen végrehajtást, illetve a végrehajtás szünetelését kimondó foglalási jegyzőkönyv hat hónapnál régebbi nem lehet. Helyesen megállapította továbbá, hogy mivel a konkrét ügyben ez a rendelkezés még nem volt irányadó, az ügyfél által csatolt foglalási jegyzőkönyv alapján és a gyermektartásdíj fizetésére kötelezett értesítését követően, a gyermektartásdíj megelőlegezhető. 

A megyei gyámhivatal vezetője megerősítette a városi gyámhivatalt az alábbiakban: A hatóság kötelezettsége, hogy értesítse a fizetésre kötelezett személyt arról, hogy az eljárást megindította, valamint fel kell hívnia a tartásdíj haladéktalan megfizetésére, valamint az erre vonatkozó nyilatkozattételre is (Gyer. 72. §). Az értesítés történhet szóban, vagy írásban. Mindkét gyámhivatal vezetője kiemelte, hogy nincs jogszabályi rendelkezés arra, hogy meddig kell várni a kötelezett értesítését igazoló tértivevény visszaérkezésére. Az eljáró gyámhivatalnak azonban meg kell győződnie arról, hogy a kötelezett az értesítésben foglaltakat megismerte, ezért az értesítés átvételét igazoló tértivevény megérkezését követően lehet csak a gyermektartásdíj megelőlegezése iránt intézkedni. 

A fentiek alapján tehát helyesen járt el a városi gyámhivatal akkor, amikor az ügyfelet arról tájékoztatta, hogy a tartásdíj megelőlegezéséhez a tértivevény visszaérkezését meg kell várnia, mely - a külföldi kézbesítés miatt - akár 1-1,5 évbe is telhet. A városi gyámhivatal vezetője megkeresésemre adott válaszában kiemelte, hogy eljárásuk az említett okok miatt húzódott el, amelyet részben elfogadhatónak tartok, mivel a gyermektartásdíj megelőlegezése tárgyában valóban sajátosan alakul az eljárás, amennyiben a fizetésre kötelezett külföldi állampolgár. 

A rendelkezésemre bocsátott dokumentumok áttanulmányozása során azonban nem találtam olyan feljegyzést, ill. iratot, amelyből egyértelmű lenne, hogy a panaszost 2002 szeptemberétől 2003 márciusáig akár szóban, akár írásban hiánypótlásra hívták volna fel vagy ezen időszak alatt a hatóság egyéb eljárási cselekményt végzett volna. 

Ezért megállapítottam, hogy a városi gyámhivatal azzal, hogy a kérelem benyújtását követően, dokumentált formában csak több mint öt hónap elteltével intézkedett, az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül is a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.

A vizsgálatom során észleltem, hogy a gyámhivatali eljárás elhúzódásának másik oka hatóságon kívül álló, az eljáró szervnek fel nem róható ok. Ez a fizetésre felszólítás külföldi kézbesítése és az átvételről szóló igazolás visszaérkezésének a bevárása. Az adott ügyben a hatóság nem függesztette fel az eljárását, tekintettel arra, hogy nem közbenső döntésről volt szó, ezért az eljárási határidő nem szakadt meg. 

Ilyen esetekben ugyanakkor életszerűtlen az, hogy a gyámhivatal az eljárását az előírt 30 napos határidőn belül be tudja fejezni, azonban az eljárás felfüggesztését sem tudja alkalmazni. A vonatkozó jogszabályok módosítását ill. kiegészítését azért nem javaslom, mert az Áe.-t módosító; a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény a felvetett problémát előreláthatóan rendezi azzal, hogy az ügyintézési határidő tartamából kiveszi a nemzetközi jogsegély eljárás időtartamát.

Figyelemmel arra, hogy a városi gyámhivatal vezetőjétől azt a tájékoztatást kaptam, hogy a panaszos ügyében időközben megérkezett a fizetésre kötelezett értesítéséről szóló tértivevény, amely alapján a gyámhivatal 2003. november 6-án kelt határozatában, a kérelem benyújtásának időpontjára visszamenőleges hatállyal döntött a gyermektartásdíj megelőlegezéséről - tehát a panasz orvoslást nyert - ajánlást nem teszek.

Ugyanakkor az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján a balatonfűzfői Városi Gyámhivatal vezetőjénél kezdeményezem, hogy a jövőben fokozottan ügyeljen az eljárási cselekmények megfelelő dokumentálására és az eljárási határidők pontos betartására.

Egyidejűleg felkérem Balatonvilágos Község Önkormányzatának polgármesterét és jegyzőjét, hogy továbbra is kísérjék figyelemmel a család helyzetét, és a rendelkezésre álló eszközökkel, a lehetséges szociális ellátások nyújtásával próbáljanak a segítségükre lenni.

Tekintettel a balatonvilágosi önkormányzat képviselő-testületének hivatkozott rendeleti szabályozására, az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét arra, hogy törvényességi ellenőrzési jogkörében eljárva vizsgálja felül a települési önkormányzat lakások bérbeadásáról szóló rendeletét. Kérem továbbá a hivatalvezető asszonyt, hogy vizsgálati tapasztalatairól és megtett intézkedéséről 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2004. március

Lenkovics Barnabás