Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 2651/2003. sz. ügyben

Előadó: Tomolák Katalin

A vizsgálat megindulása
A panaszos beadványában sérelmezte, hogy 2002 áprilisában Budaörs Város Gyámhivatalánál (a továbbiakban: gyámhivatal) előterjesztett – kapcsolattartás végrehajtása iránti – kérelme tárgyában a hatóság csak 2003 januárjában hozott érdemi döntést. Kifogásolta továbbá, hogy az első fokú eljárás indokolatlan elhúzódása miatt benyújtott kizárási kérelmét a Pest Megyei Gyámhivatal (a továbbiakban: megyei gyámhivatal) elutasította, és arról sem kapott tájékoztatást, hogy az érintettek felelősségre vonása ügyében – a felettes szerv részéről – milyen intézkedések történtek. A panaszos a megyei gyámhivatal eljárásával kapcsolatban sérelmezte a fellebbezések elbírálásának elhúzódását is.
A gyámhivatal eljárásával kapcsolatban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített, a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás
A megyei gyámhivatal vezetőjének tájékoztatása, valamint a rendelkezésemre bocsátott dokumentumok szerint a panaszos először 2002. április 22-én, majd még két alkalommal jelezte a gyámhivatalnak, hogy a gyermekét gondozó szülő szándékosan nem tesz eleget a kapcsolattartást szabályozó bírói ítéletben foglaltaknak. A hatóság a 2002. május 22-én tartott egyeztető tárgyalást követően – mely eredménytelenül zárult – az elmaradt kapcsolattartások pótlásáról nem hozott érdemi határozatot. Emiatt a panaszos 2003. január 13-án a megyei gyámhivataltól az első fokú hatóság kizárását, és a mulasztásban érintettek felelősségre vonását kérte.
A megyei gyámhivatal 2003. január 24-én írásban felszólította az első fokú hatóságot az érdemi döntés meghozatalára, egyben felhívta a hatóság figyelmét a döntés elmulasztásának jogi következményeire. A gyámhivatal azonban a felettes szerv utasítását megelőzően 2003. január 20-án – a II/60-1/2003. számú határozatával – döntött az elmaradt kapcsolattartások kérdésében.
A panaszos az első fokú határozat kézhezvételét követően ismét beadvánnyal fordult a gyámhivatalhoz, melyben az újonnan elmaradt kapcsolattartások pótlását kérte. 2003. február 12-én került sor a második egyeztető tárgyalásra, majd ezt követően a gyámhivatal a 2003. február 13-án kelt, II/60-3/2003 számú határozatával döntött a panaszos kérelméről.
A gyámhivatal II/60-1/2003. számú határozata ellen a gondozó szülő, míg a II/60-3/2003. számú határozat ellen a panaszos nyújtott be fellebbezést. A megyei gyámhivatal az eljárását mindkét esetben 30 nappal meghosszabbította, a fellebbezés elbírálását követően az első fokú határozatokat megváltoztatta. A gondozó szülő a másodfokú határozatokat a Pest Megyei Bíróságon keresettel támadta meg, a bírósági eljárás jelenleg is folyamatban van.
A megyei gyámhivatal vezetőjének tájékoztatásából egyértelműen kitűnt az is, hogy a kérdéses időszakban az első fokú hatóság – a gyámhivatal-vezető hosszantartó betegsége, majd bekövetkezett halála okán – vezető nélkül működött, a négy gyámhivatali ügyintéző közül – tartós betegállomány, valamint távozás miatt – gyakorlatilag egyetlen dolgozó intézte a gyámhivatal ügyeit. A megyei gyámhivatal emiatt többször kérte Budaörs Város Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, mint a munkáltatói jogkör gyakorlóját, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a gyámhivatal ismét működőképes legyen. 

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. 

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
4. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.
(2) Ha a közigazgatási szerv a felettes szervének utasítására nyolc napon belül nem hoz érdemi határozatot - a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -, a felettes szerv az ügyfél kérelmére az ügyet magához vonja. A felettes szerv az ügyben első fokon jár el, vagy az elsőfokú eljárásra a mulasztóval azonos hatáskörű közigazgatási szervet - azzal egyetértésben - jelöl ki. A kijelölt közigazgatási szerv - ha jogszabály másként nem rendelkezik - harminc napon belül érdemi határozatot hozni köteles.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
15. § (5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
36. § (2) b) a jegyző a hatáskörébe tartozó ügyekben szabályozza a kiadmányozás rendjét; gyakorolja a munkáltatói jogokat a képviselő-testület hivatalának köztisztviselői tekintetében. A kinevezéshez, vezetői megbízáshoz, felmentéshez, a vezetői megbízás visszavonásához, jutalmazáshoz - a polgármester által meghatározott körben - a polgármester egyetértése szükséges.

A vizsgálat megállapításai
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a gyámhivatal a panaszos kapcsolattartás végrehajtására irányuló kérelmére jóval a törvényes ügyintézési határidőn túl hozta meg érdemi döntését, és ezzel az eljárásával a demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsággal, ezen belül is a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdése alapján felhívom Budaörs Város Gyámhivatalának vezetőjét, hogy a jövőben, a hasonló esetek elkerülése végett – annak garanciális jelentősége miatt – kísérje figyelemmel az ügyintézési határidők betartását.
Megállapítom azt is, hogy a megyei gyámhivatal kizárási kérelmet elbíráló határozata törvényes volt. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 4. § (1) bekezdése ugyanis kimondja, hogy : „A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja.” A 4. § (2) bekezdés értelmében: „Ha a közigazgatási szerv a felettes szervének utasítására nyolc napon belül nem hoz érdemi határozatot - a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -, a felettes szerv az ügyfél kérelmére az ügyet magához vonja. A felettes szerv az ügyben első fokon jár el, vagy az elsőfokú eljárásra a mulasztóval azonos hatáskörű közigazgatási szervet - azzal egyetértésben - jelöl ki. A kijelölt közigazgatási szerv - ha jogszabály másként nem rendelkezik - harminc napon belül érdemi határozatot hozni köteles.” A panasszal érintett ügyben az első fokú hatóság a felettes szerv felszólítását megelőzően meghozta érdemi döntését, így a kizárási kérelem panaszos számára való pozitív elbírálásának jogszabályi feltételei nem álltak fenn, alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság nem keletkezett.
Az első fokú eljárás indokolatlan elhúzódása miatt az érintettek felelősségre vonása, a fegyelmi eljárás megindítása az illetékes önkormányzat jegyzőjének, mint munkáltatónak tartozik a hatáskörébe. Tekintettel arra, hogy az ügyben érintett gyámhivatal-vezető időközben elhunyt, az ügy előadója pedig távozott a hivatalból, a megyei gyámhivatalnak fegyelmi eljárás kezdeményezésére nem volt lehetősége. Ugyanakkor a megyei gyámhivatal vezetője többször is felkérte a munkáltatót arra, hogy a gyámhivatal törvényes működése érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket. Budaörs Város Polgármesteri Hivatalának jegyzője, mint a munkáltatói jogok gyakorlója azonban a megyei gyámhivatal jelzéseit figyelmen kívül hagyva, nem biztosította a gyámhivatal jogszerű működését, vagyis a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Tekintettel azonban arra, hogy időközben a gyámhivatal létszámproblémája – a gyámhivatal vezetőjének telefonon történt tájékoztatása szerint – megoldódott, ajánlást nem teszek.
A beadvány azon részében, melyben a panaszos a másodfokú eljárás elhúzódását sérelmezi megállapítottam, hogy a megyei gyámhivatal a fellebbezések elbírálásakor az ügyintézési határidőt az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény vonatkozó rendelkezése alapján egyszer 30 nappal meghosszabbította, érdemi döntését 60 napon belül meghozta, tehát alkotmányos joggal összefüggő visszásságot e vonatkozásban sem okozott.

Budapest, 2004. március 11.

Takács Albert