OBH 2511/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése 
Ügyintéző: dr. Szántó Eszter
Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmesnek tartotta Tahitótfalu községben az üdülőtulajdonosok számára megállapított hulladékszállítási díjat. Véleménye szerint a díj kiszabása nem felel meg a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányossága elvének.
	Az ügyben indított vizsgálatom során tájékoztatást, valamint a hulladékszállítási rendelet egy példányának megküldését kértem a település jegyzőjétől. 
Az ügy jogszabályi háttere:
•	2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
21. § (1) A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg:
a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait;
b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni;
c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit;
d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit;
e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört;
f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan,
a) a közszolgáltatás jellegét,
b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét,
c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni.
(2) Az üdülőingatlan tulajdonosok esetében a közszolgáltatás díját, az (1) bekezdésben foglaltak figyelembevételével, tekintettel a település jellegére, az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan kell megállapítani.
26. § (1) A hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás.
(2) A díjhátralék keletkezését követő 30 napon belül a közszolgáltató felhívja az ingatlantulajdonos figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére.
(3) A felszólítás eredménytelensége esetén a díjhátralék keletkezését követő 90. napot követően a közszolgáltató - a felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.
(4) A szabályosan benyújtott igénylés alapján a települési önkormányzat jegyzője a külön jogszabályban meghatározottak szerint haladéktalanul intézkedik a díjhátralék és a felmerült költségek behajtása érdekében. A behajtott díjhátralékot a települési önkormányzat nyolc napon belül átutalja a közszolgáltatónak. Ha a köztartozás behajthatatlan, a települési önkormányzat - a feladathoz kötött állami támogatás terhére - a behajthatatlanság tényének megállapítását követő nyolc napon belül megtéríti a díjhátralékot a közszolgáltató részére.
•	242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól
2. § (1) A rendelet előírásait a települési hulladék kezelésére, a települési önkormányzat (a továbbiakban: önkormányzat) által, a jogszabályoknak megfelelően szervezett közszolgáltatás díjának meghatározásakor kell alkalmazni.
(3) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díjmegállapításának ki kell terjednie a közszolgáltatás teljesítésének gyakoriságára és módjára, a teljesítés helyének, a díjfizetési feltételeknek és módoknak a megállapítására.
4. § (1) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díját az önkormányzat képviselő-testülete a rendeletében meghatározott közszolgáltatással arányosan állapítja meg.
7. § (1) A közszolgáltatási díj megállapítása - a díj kiszámítására vonatkozó előírások alapján - általános forgalmi adó nélkül számított egységnyi díjtételek meghatározásával történik. Az egységnyi díjtételt a 6. § (1) és (2) bekezdésében meghatározott indokolt költségek, ráfordítások és a 6. § (3) bekezdése szerinti nyereség összege és a várható szolgáltatási mennyiség hányadosaként kell megállapítani.
(2) Az egységnyi díjtételek a következők:
a) a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja;
8. § (1) A 7. § (2) bekezdés a) pontja szerinti egységnyi díjtétel megállapításakor figyelemmel kell lenni arra, hogy a gyűjtőedényzet az ingatlantulajdonos vagy a közszolgáltató tulajdona-e. Ha a gyűjtőedényt külön bérlettel a közszolgáltató biztosítja, annak költsége a díjtétel megállapításánál nem vehető figyelembe.
(2) A 7. § (2) bekezdésben meghatározott egységnyi díjtételek a számlázás költségeit is tartalmazzák.
(4) A közszolgáltatási díjat a közszolgáltatás igénybe vevője - a teljesített közszolgáltatás alapján, számla ellenében - meghatározott időszakonként utólag köteles megfizetni.
Az érintett alkotmányos jogok:
•	1949. évi XX. törvény - A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
77. § (2) Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok mindenkire egyaránt kötelezőek.
A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálatom során áttekintettem Tahitótfalu község hulladékszállításra vonatkozó szabályozását. A kérdéskört egyrészt a köztisztaság fenntartásának szabályairól szóló 10/1992. (X. 16.) számú önkormányzati rendelet (a továbbiakban: rendelet), másrészt Tahitótfalu Község Önkormányzata Képviselő-testületének a hulladékkezelési szolgáltatási díj megállapításáról szóló 16/2002. (XII. 19.) számú rendelete (a továbbiakban: díjmegállapító rendelet) szabályozza. Ez utóbbi hatályon kívül helyezte a rendelet I. számú mellékletét, mely korábban tartalmazta a hulladékszállítási díj mértékének megállapítását.
	A rendelet kimondja, hogy a település területén kötelező a közszolgáltatás igénybevétele, az ezért megállapított díjat „a szállító szedi be” (8. § (1) bekezdés). Azt azonban nem tartalmazza a rendelet, hogy a településen mely közszolgáltató gondoskodik a települési szilárd hulladék begyűjtéséről, elszállításáról és kezeléséről, ártalmatlanításáról. A közszolgáltató megnevezését a díjmegállapító rendelet sem tartalmazza. 
A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.) kimondja, hogy az önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg – egyebek mellett – „a közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni” (23. § b) pont). Mind a rendelet, mind pedig a díjmegállapító rendelet meghatározza a közszolgáltatás ellátásának területi hatályait (rendelet 5. § (1) bekezdés, díjmegállapító rendelet 1. § (1) bekezdés), azonban sem egyik, sem a másik nem tartalmazza a közszolgáltató megnevezését. A rendeletek tehát nem felelnek meg a magasabb szintű jogszabályban, a Hgt.-ben foglalt követelményeknek, ezzel visszásságot okoznak az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével, valamint azzal az alkotmányos elvvel összefüggésben, miszerint a képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal. 
	A rendelet 8. §-ának (3) bekezdése – mely a díj meg nem fizetésének következményeit rendezi – szintén problémákat vet fel. Eszerint ugyanis „a díj meg nem fizetése esetén a közüzemi szolgáltatásokra vonatkozó szabályok az irányadóak”. A Hgt. azonban ettől eltérően, részletesen rendezi a díjhátralék behajtásának rendjét. A törvény szerint a „hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás” (26. § (1) bekezdés). Rendezi a törvény a díjhátralék behajtásának módját is. Eszerint a díjhátralék keletkezését követő 30 napon belül a közszolgáltató felhívja az ingatlantulajdonos figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére. Felszólítása eredménytelensége esetén a díjhátralék keletkezését követő 90. napot követően a közszolgáltató a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti. A szabályos igénylés alapján a jegyző haladéktalanul intézkedik a díjhátralék és a felmerült költségek behajtása érdekében, a behajtott díjhátralékot az önkormányzat nyolc napon belül átutalja a közszolgáltatónak (26. §-ának (2)-(4) bekezdése).
 Mindezek alapján a rendelet szabályozása nem felel a magasabb szintű jogszabályban foglalt rendelkezéseknek, ezért visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével, valamint azzal az alkotmányos elvvel, hogy a képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal. 
	Úgyszintén hiányossága mind a rendeletnek, mind a díjmegállapító rendeletnek, hogy nem tartalmazzák a hulladékszállítási díj megfizetésének a rendjét. A Hgt. szerint az önkormányzat képviselő-testülete rendeletében megállapítja „az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét” (23. § f) pont). A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) Kormányrendelet (a továbbiakban: kormányrendelet) pedig rögzíti, hogy a „közszolgáltatási díjat a közszolgáltatás igénybe vevője - a teljesített közszolgáltatás alapján, számla ellenében - meghatározott időszakonként utólag köteles megfizetni” (8. § (4) bekezdés).
	Azáltal, hogy a rendeletek nem tesznek eleget a magasabb szintű jogszabályban foglalt szabályozási kötelezettségnek, visszásságot okoznak a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével, valamint azzal az alkotmányos elvvel összefüggésben, mely szerint az „Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok mindenkire egyaránt kötelezőek” (Alkotmány 77. § (2) bekezdés). 
	Végül problémákat vet fel az üdülőingatlanok tulajdonosai által fizetendő díj megállapítása. A díjmegállapító rendelet 2. §-ának (2) bekezdése szerint a „szolgáltatás díja üdülők esetében 5495 Ft/8 hónap”. A díjmegállapító rendelet tehát egységesen, minden üdülőingatlan tulajdonos esetén azonos összegben állapítja meg a közszolgáltatás díját. Ezen felül, összehasonlításképpen, az üdülőingatlan tulajdonosok 8 hónapra megállapított díja, magasabb, mint a 80 literes hulladékgyűjtő edényt igénybe vevő állandó lakosok éves díja. Az üdülőterület jellegéből azonban nem következik, hogy az ott lévő ingatlanokat az év nyolc hónapjában az állandó lakásokkal azonos, sőt azt meghaladó módon használnák.
A Hgt. szabályai szerint a hulladékszállítás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét figyelembe véve kell meghatározni. Az üdülőingatlanok esetén a díjat az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan kell megállapítani, figyelemmel a hulladék mennyiségére (25. § (1)-(2) bekezdés). A kormányrendelet rögzíti, hogy a közszolgáltatási díj kiszámítása egységnyi díjtételek meghatározásával történik, mely díjtétel a „települési szilárd hulladék esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja” (7. § (2) bekezdés a) pont). 
	Az Alkotmánybíróság 44/2001. (XI. 17.) AB határozatában alkotmányellenesnek találta egy települési hulladékszállítással kapcsolatos rendelet szabályozását, mely „az üdülőterületi hulladékszállítás és ártalmatlanítás díját évi azonos összeg meghatározásával telkenként” állapította meg, és nem vette figyelembe „a Hgt. 25. § (1) bekezdésében meghatározott szempontokat, így különösen a kezelt hulladék mennyiségét.” 
Megállapítom, hogy a díjmegállapító rendelet azáltal, hogy az üdülőingatlanok tulajdonosai esetében nincs tekintettel a magasabb szintű jogszabályokban – Hgt-ben, kormányrendeletben – foglalt arányosság követelményére, visszásságot okoz az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével, valamint azzal az alkotmányos elvvel összefüggésben, hogy a képviselő-testület rendelete nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabályban foglaltakkal.
Ajánlás:
	A vizsgálat során feltárt alkotmányos visszásságok orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 98. § (2) és (3) bekezdései által biztosított törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja meg a két rendelet szabályozását a tekintetben, hogy teljes egészében összhangban állnak-e a magasabb szintű jogszabályokkal. Amennyiben nem, kérem, kezdeményezze a rendeletek módosítását. 
Budapest, 2003. december 1.
Takács Albert