OBH 2424/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Juhász Zoltán
Az eljárás megindulása:
A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, amelyben sérelmezte a Dél-magyarországi Áramszolgáltató Részvénytársaság (DÉMÁSZ Rt.) eljárását. A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.
A megállapított tényállás:
A panaszos a 6200 Kiskőrös, Öregszőlő 99. szám alatti fogyasztási helyen vételezett villamos-energiát a Dél-magyarországi Áramszolgáltató Részvénytársaság (továbbiakban: szolgáltató) közüzemi fogyasztójaként. Állítása szerint szabadságvesztés büntetés végrehajtása miatt 2001. III. 12-től 2002. IX. 13-ig nem tartózkodott a fogyasztási helyen, így a fogyasztói berendezéseket sem használta.  Amikor visszatért otthonába, észlelte, hogy oda betörtek, s lakását kifosztották, ezért feljelentést tett az illetékes rendőrkapitányságon. Mindennek ellenére a szolgáltató a panaszos távolléte idejére megállapított nem rendezett áramdíj-tartozás miatt felmondta a közüzemi szerződést, s kikapcsolta a villamos-energia szolgáltatását. Panaszos véleménye szerint távollétében más személyek, a fogyasztási helyen lévő ingatlanába behatolva használták a villamos berendezéseket.
A szolgáltató az írásban történt megkeresésemre válaszolva levelében kifejtette, hogy az ügyben vizsgálatot folytattak le, amelynek megállapításait az alábbiakban foglalom össze. A szolgáltató által becsatolt iratanyag szerint a 2001. szeptember 21-én kiállított 1.035 Ft összegű, a 2001, október 24-én kiállított 2.328 Ft, valamint a 2002. április 23-i 1.035 Ft összegű számlákból 3.723 Ft kiegyenlítetlen tartozása állt fenn panaszosnak. Ezért május 21-én tértivevényes levélben fizetési felszólítást küldtek számára, majd 2002. július 23-án újabb fizetési felszólítással éltek (szintén tértivevényes levélben), s egyben felmondásra került a fennálló közüzemi szerződés. A felmondó levélben tájékoztatást nyújtottak arra vonatkozóan, hogy a tartozás megfizetése után van lehetőség a szolgáltatásba való visszakapcsolásra. A tértivevényes levelek mindkét esetben „elköltözött” jelzéssel érkeztek vissza. Mindezek után került sor az áramszolgáltatásból való kikapcsolásra.
A szolgáltató képviselői megkeresésemre adott válaszukban kifejtették, hogy véleményük szerint eljárásuk jogszerű, a hatályos jogszabályoknak megfelelő volt. A panaszos állítása pedig, miszerint a fogyasztói berendezéseket távollétében mások használták volna, a fogyasztási helyen keletkezett tartozás megfizetésére vonatkozó kötelezettséget nem érinti. A szolgáltató az áramdíjat a vele közüzemi jogviszonyban álló fogyasztótól jogosult követelni, azt nem vizsgálhatja, hogy a fogyasztói berendezéseket ténylegesen ki üzemelteti. A fogyasztó ebből fakadó esetleges igényeit polgári per keretében érvényesítheti a tényleges használóval szemben.
Az érintett alkotmányos jog:
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
Az ügy jogszabályi háttere:
•	A villamos energia termeléséről, szállításáról és szolgáltatásáról szóló 1994. évi XLVIII. törvény
45. § (1) A villamos energia szolgáltatására a szolgáltatót közüzemi szerződéskötési kötelezettség terheli.
(2) Nem köteles a szolgáltató a szerződés megkötésére, ha a fogyasztó a tájékoztatóban (44. §) foglaltakat nem teljesítette.
(3) A közüzemi szerződésre - a (4) bekezdésben említett kivétellel - az árhatósági díjmegállapítást és díjalkalmazási feltételeket kell alkalmazni (a továbbiakban: általános közüzemi szerződés).
(4) Az üzletszabályzatban (54. §) meghatározott fogyasztók közüzemi szerződésére (a továbbiakban: egyedi közüzemi szerződés) a felek megállapodása az irányadó. Ha a felek megállapodni nem tudnak, a fogyasztó kérésére a szolgáltató az általános közüzemi szerződésnek megfelelően köteles villamos energiát szolgáltatni.
(5) A villamos energiának a 21. § (3) bekezdése szerinti szolgáltatására a termelő a fogyasztóval csak egyedi közüzemi szerződést köthet.
(6) Az általános közüzemi szerződés határozatlan időre, az egyedi közüzemi szerződés határozott időre szól. A fogyasztó az általános közüzemi szerződést harminc napos felmondási idővel bármikor felmondhatja. A szolgáltató a felmondási időtől eltekinthet. Az egyedi közüzemi szerződés az abban meghatározott időben megszűnik, feltéve, hogy azt a felek nem hosszabbították meg. Az egyedi közüzemi szerződést a fogyasztó a szerződésben meghatározott felmondási idővel az év végére felmondhatja.
(7) A közüzemi szerződést a szolgáltató csak az 52. § (4) bekezdésében meghatározott szerződésszegés esetén, valamint, ha tudomást szerez arról, hogy a vele szerződéses viszonyban álló fogyasztó a villamos energia vételezését a fogyasztási helyen megszüntette, mondhatja fel.
50. §
 …
(2) A fogyasztó részéről szerződésszegésnek minősül, ha
 …
g) a villamos energia díját késedelmesen, nem a közüzemi szerződésben meghatározott időben fizeti,
h) a villamos energia díját nem fizeti,
51. § (1) A szerződés megszegésének, illetőleg a villamos energia szabálytalan vételezésének következménye:
a) díjvisszatérítés, illetőleg pótdíjfizetés,
b) felemelt díjfizetés,
c) kötbér,
d) kártérítés,
e) a villamosenergia-szolgáltatás felfüggesztése,
f) kikapcsolás a villamosenergia-szolgáltatásból.
(2) Az (1) bekezdésben említett következmények együttesen is alkalmazhatók.
52. § (1) A szolgáltató köteles a fogyasztó részére
a) az arányos díjat visszafizetni az 50. § (1) bekezdés d) pontjában,
b) kötbért fizetni az 50. § (1) bekezdés a)-c) és e) pontjában
meghatározott szerződésszegés esetén, ha az a szolgáltató felróható magatartásának következménye.
(2) A fogyasztó köteles a szolgáltató részére
a) pótdíjat fizetni az 50. § (2) bekezdésének a) pontjában,
b) felemelt díjat fizetni az 50. § (2) bekezdésének d)-f) és i)-k) pontjaiban, 
c) kötbért fizetni az 50. § (2) bekezdésének b)-d) pontjaiban
meghatározott szerződésszegés esetén.
(3) A szolgáltató a villamosenergia-szolgáltatást felfüggesztheti az 50. § (2) bekezdésének b)-e) pontjaiban meghatározott szerződésszegés esetén.
(4) A szolgáltató a fogyasztót a villamosenergia-szolgáltatásból kikapcsolhatja, s a vele kötött közüzemi szerződést felmondhatja, vagy előre fizető mérő felszereléséhez kötheti a további szolgáltatást, ha a fogyasztó fizetési kötelezettségének három hónapon át nem tesz eleget.
A vizsgálat megállapításai:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn; feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A rendelkezésre álló iratok és adatok alapján megállapítható, hogy valóban fennállt a szolgáltató által kimutatott 3.723 Ft összegű áramdíj-tartozás. A hatályos jogi szabályozás – ahogy erre a szolgáltató is utalt a megkeresésemre adott válaszában – csakugyan lehetőséget ad a szolgáltató számára a közüzemi szerződés felmondására és az áramszolgáltatásból való kikapcsolásra. A fogyasztó (jelen esetben a panaszos) és a szolgáltató között alapvetően polgári jogi viszony áll fenn, amely a szolgáltatás sajátos jellege miatt közjogi elemekkel is vegyül. A szolgáltató ugyanis monopolhelyzetben van az adott szolgáltatás tekintetében, s a fogyasztó gyakorlatilag csak arról dönthet szabadon, hogy igénybe veszi-e a szolgáltatást, vagy nem. E kiszolgáltatott helyzet miatt biztosított hatáskört vizsgálat folytatására az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára a hatályos jogi szabályozás. Ugyanakkor a jelen esetben arról van szó, hogy az áramszolgáltatásért ellenszolgáltatás (az áramdíj megfizetése) jár. Amennyiben a díj megfizetésére nem kerül sor, a szolgáltató a mindenkori hatályos jogszabályok által biztosított lehetőségekkel élhet. Ebben az esetben e körbe tartozik az előírt három hónap türelmi idő leteltét követő szerződésfelmondás is. Nehezítette a helyzetet, hogy panaszos lakcíméről a tértivevényes levelek „elköltözött” jelzéssel érkeztek vissza, ilyen módon a tartozás rendezésére nem látszott esély. 
A szolgáltatónak nem kötelessége vizsgálni, hogy ténylegesen ki vagy kik használták, üzemeltették a fogyasztói berendezéseket. Sőt ilyen vizsgálat indítására nem is rendelkezik jogosultsággal. A teljesített szolgáltatásért járó ellenértéket, az áramdíjat attól a személytől jogosult követelni, akivel a közüzemi szerződést megkötötte, akivel szerződéses jogviszonyban állt. Ezért tehát a szerződött fogyasztó, jelen esetben a panaszos kötelezettsége az áramdíj megfizetése, így a díjtartozás összegének a rendezése is. Amennyiben valóban más személyek tevékenysége folytan keletkezett áramdíj-fizetési kötelezettség, s e személyek kiléte – akár egy eredményes rendőrségi eljárás következtében – ismertté válik, akkor bíróság előtt, polgári perben érvényesítheti velük szemben „megtérítési” igényét a panaszos. Az áramdíj-tartozás megfizetését követően jelentheti be igényét panaszos az áramszolgáltatás visszakapcsolása, valamint az új közüzemi szerződés megkötése iránt. 
Megállapítható tehát, hogy a szolgáltató a hatályban lévő jogszabályoknak megfelelően járt el.
A vizsgálat az ügyben, az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből falakó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot nem tárt fel, ezért a vizsgálatot lezártam. 

Budapest, 2003. június 11.

Lenkovics Barnabás