OBH 2032/2003
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Nagy Tiborné 
Az eljárás megindulása:
	A panaszos és társai azzal fordultak az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, hogy a hivatal „fejtse ki álláspontját” milyen jogorvoslathoz van joguk, mert területüket az önkormányzat évek óta tilalom alatt tartja. A már beépített területeket zöldterületté kívánja alakítani, miközben a város „tulajdonában lévő zöldterületből vállalkozásoknak értékesít”.
Ingatlanaikat felajánlották megvételre, „arra viszont anyagi fedezet nincs”. Kérdésük, hogy meddig „kénytelenek eltűrni ezt az áldatlan állapotot?”   
A vizsgálatot az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében foglalt, a tulajdonhoz való jog megsértésének gyanúja miatt indítottam, melyhez a város polgármesterétől kértem tájékoztatást és iratokat. 
Alkalmazott jogszabályok
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
•	1990. évi LXV. törvény az önkormányzatokról (Ötv.)
•	1976. évi 24. törvényerejű rendelet a kisajátításról, egységes szerkezetben a végrehajtásáról szóló 33/1976. (IX. 5.) MT rendelettel
A megállapított tényállás
	A panaszosnak (és társainak) Nyíregyházán a bujtosi városrészben van ingatlantulajdonuk. A területre „Nyíregyháza Megyei Jogú Város Közgyűlése 47/1996. (XI. 15.) számú rendeletével elfogadott, 11/1998. (IV. 10.) számú rendeletével módosított részletes rendezési terve van érvényben. Az RRT a fenti – egyébként beépített – ingatlant is érintő tömböt zöldterület, közpart megvalósítására tartja fenn. A területet már 1992. évben a Közgyűlés 19/1992. (VI. 3.) számú rendeletével jóváhagyott Általános Rendezési Terve is zöldterületnek jelölte ki a Bujtosi Városliget megvalósítása érdekében.
	A polgármester közlése szerint: „Az Önkormányzat az érintett ingatlanokat folyamatosan meg kívánja vásárolni, amennyiben az ingatlan tulajdonosai azokat megvásárlásra felajánlják, és a megállapodást sikerül megkötni. A panaszos korábban felajánlotta a telkét megvásárlásra, azonban különböző okok miatt nem sikerült eddig megállapodni. 2002. évben anyagi fedezet hiányában a Városfejlesztési Bizottságnak nem volt lehetősége az ingatlan megvásárlására.” A panaszos először a polgármesteri hivatalban, 2001. március 14-én iktatott levelében ajánlotta fel megvételre az ingatlanát. 
A vizsgálat megállapításai
Az Alkotmány 42. §-a szerint: „A község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye választópolgárainak közösségét megilleti a helyi önkormányzás joga. A helyi önkormányzás a választópolgárok közösségét érintő helyi közügyek önálló, demokratikus intézése, a helyi közhatalomnak a lakosság érdekében való gyakorlása.
•	44/A. § (1) A helyi képviselőtestület:
a)	önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül,
b)	gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat,
•	(2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.”
	Ennek megfelelően meg kellett állapítanom, hogy az önkormányzati rendelettel jóváhagyott településrendezési tervek tartalma szakmai helytállóságának vizsgálatára nincs hatásköröm. Legfeljebb örömmel értesülhetek minden, a zöldterületek növelését célzó tervről, és szomorúan a csökkentést eredményezőekről.  A zöldterületek növelése és megtartása a lakosság életminőségének javítását, egyben minden embernek az Alkotmányban foglalt, az egészséges környezethez való jogát szolgálja. Ennek rögzítésén túl azonban a város tulajdonában álló zöldterületek „vállalkozások részére való értékesítését” nem vizsgáltam.
	Az önkormányzat gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonosi jogokat. Rendeletalkotási jogán belül szabadon dönt a település területének felhasználásáról, arról, hogy mely területeket nyilvánít beépíthetővé és melyeket nem.
A Bujtosi Városliget megvalósításával, mint a zöldterület növelését célzó intézkedéssel önmagában egyet kell értenem. Azt tartalmában a fent leírtak miatt sem kifogásolom. 
A panaszos által kifogásolt rész azonban jelenleg beépített, több telekből álló magánterület. Közcélra azt az önkormányzat megszerezheti; ennek alapját maga az Alkotmány 13. § (2) bekezdése teremti meg: „Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.” 
A településrendezési intézkedések érdekében szükséges tulajdon korlátozásokat az Étv. 30. §-a szabályozza. A (4) bekezdés szerint: „Ha az ingatlan rendeltetését a helyi építési szabályzat, illetőleg a szabályozási terv valamely később megvalósítandó - jogszabályban megállapított - olyan közérdekű célban határozza meg, amelynek megvalósítása a tulajdonostól nem várható el, és ez a tulajdonosi és építési jogokat korlátozza, a tulajdonos a közérdekű cél kedvezményezettjétől, illetőleg ennek hiányában a települési önkormányzattól követelheti az ingatlan megvételét. Ha a megvételre vonatkozó megállapodás az erre irányuló kérelemtől számított három éven belül nem jön létre, az ingatlant ki kell sajátítani.”
	A bujtosi területen a panaszban szereplő családi házas beépítésű telkek rendeltetését már 1992 óta zöldterületre változtatták. A Bujtosi Városliget megvalósítása nem vitásan nem várható el a magántulajdonosoktól. Az érintettek tehát a települési önkormányzattól követelhetik az ingatlanaik megvételét. Ha ez nem vezet eredményre, a kisajátításra vonatkozó kérelmet a megyei közigazgatási hivatalhoz kell benyújtani. A hivatal vezetőjének köteleznie kell a kisajátítási kérelem benyújtására azt, akinek az érdekében a kisajátítás szükséges (jelen esetben a nyíregyházi önkormányzatot). 
A polgármester arról is tájékoztatott, hogy „Az ügyfél 2003. évben is jelezte, hogy ajánlatát továbbra is fenntartja. A városrendezési célra a településrendezési tervekben fenntartott magántulajdonú ingatlanok megvásárlásáról a Városfejlesztési Bizottság minden évben egyszer – általában októberben – dönt, hogy a megvásárolt ingatlanok adásvételi szerződését még a tárgyi évben meg lehessen kötni. A városrendezési célú területek megvásárlására a 2003. évi költségvetés 80 millió forintot biztosít."
	Az Alkotmánybíróság többször kifejtette, hogy aránytalannak – és így alkotmánysértőnek – tekinti a tulajdon korlátozását, ha annak időtartama nem kiszámítható. [pl. 24/1992. (IV. 21.) AB határozat]
Az Étv. konkrét időtartamok meghatározásával szabta meg annak a határát, amelyen belül még „feltétlen és azonnali” az Alkotmány előírta kártalanítás.
A három évet az első vételi ajánlattól kell számítani, és elteltére nincs befolyással sem az, hogy adott évben van-e fedezete az önkormányzatnak ilyen célra, sem az, hogy az erre felhatalmazott bizottság milyen rendszerességgel ülésezik, vagy tűzi napirendjére a vételi ajánlatok megtárgyalását.
Összefoglalva:
	A Bujtosi Városliget kialakítását célzó városrendezési intézkedések és a panaszos (és társai) tulajdonát képező ingatlanok rendeltetésváltozása kapcsán az érintettek tulajdonhoz való jogával összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.
	Ugyanakkor megállapítottam, hogy az idő múlásával a visszásság bekövetkezésének közvetlen veszélye fenyeget.
	Felkérem ezért a polgármestert, hogy az önkormányzat képviselő-testületét jelentésemről tájékoztassa, és gondoskodjék arról, hogy az érintetteknek az Alkotmány 13. § (2) bekezdésében és az Étv. 30. § (4) bekezdésében rögzített jogai maradéktalanul érvényesüljenek.
	A panaszos figyelmét felhívom, hogy az érintett tulajdonosokkal együtt a fent összefoglaltak szerint érvényesíthetik az ingatlanaikhoz fűződő jogaikat.    
Budapest, 2003. július 31.
Lenkovics Barnabás