OBH 1582/2003
 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva
Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert az 1999 és 2000. évi ár- és belvíz következtében megrongálódott családi házuk helyreállítása során Tiszajenő Község Önkormányzatának eljárását, illetve a helyreállítás kivitelezését kifogásolta.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás:
	A panaszos az árvíz- és belvízkárral kapcsolatos ügyében már 2002-ben és 2003 év. elején (OBH 4091/2002; OBH 1075/2003.) az országgyűlési biztoshoz fordult, mivel az önkormányzat által nyújtott 750.000 Ft visszatérítendő támogatás havi részletekben történő törlesztését nem tudta teljesíteni. A káreseménnyel és a visszatérítendő támogatással egyidőben a panaszos 750.000 Ft vissza nem térítendő támogatást is kapott az önkormányzattól. A panaszos a polgármesteri hatáskörben hozott 750.000 Ft vissza nem térítendő és a 750.000 Ft visszatérítendő támogatásra vonatkozó határozatot tudomásul vette, ellenne fellebbezéssel nem élt, azonban a helyreállítási munkálatok minőségét kifogásolta, ezért több szerv segítségét is kérte, így panasszal fordult a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatósághoz és a Miniszterelnöki Hivatalhoz is. 
	A panaszos ügyében, a megbízásomból eljáró hivatalvezető 2002.11.29-én az eljárást azzal zárta le, hogy a fellebbezés (Képviselő-testülethez) hiánya, valamint a kivitelezéssel kapcsolatos minőségi kifogások polgári jogi vitája miatt hatáskör hiányában nem tud az ombudsman eljárni.
	A panaszos és több tiszajenői károsult (6 fő) a Szolnoki Városi Ügyészséghez is fordult, ahol ügyükben a nyomozás megtagadásáról döntöttek. A határozat kimondta, hogy a feljelentők az elvégzett felújítási, helyreállítási munkákról kiállított számlákat aláírták, igazolták a munkák elvégzését. Ezt követően a számlák műszaki tartalmát az önkormányzat által megbízott műszaki ellenőr igazolta, majd a polgármester az aláírásával engedélyezte a kifizetést. A fiktív munkavégzésre és a vállalkozó részéről történő jogosulatlan áfa visszaigénylésre adat nem merült fel. Az ügyészség megállapította, hogy a cselekmény nem bűncselekmény, ugyanakkor amennyiben a feljelentőknek minőségi kifogásuk van, úgy abból eredő igényüket polgári perben bíróság előtt kell érvényesíteni.
	A panaszos 2003-ban újabb kérelemmel fordult az országgyűlési biztoshoz, melyben különösen azt sérelmezte, hogy felújítást végző vállalkozó szakszerűtlenül végezte munkáját, azt lényegében félbehagyta és az elvégzett munka sok kívánnivalót hagy maga után. 
Csatolta azokat a fotókat, melyek rögzítik, hogy lényegében az ingatlan vonatkozásában - már a felújítást követően - saját költségükön el kellett végeztetni az élet és vagyonbiztonság érdekében a ház vasalását, mert csak így lehetett megelőzni az ingatlan összeomlását, ezen felül aládúcolást és külső falmegtámasztást is alkalmaztak. Az aládúcolás ma is fennáll. 
	A panaszos 2002. május 15-én kelt levelében többek között a felújítást végző vállalkozóval is közölte, hogy a ház tetőszerkezet megmozdult, illetve szétnyílt, amelynek valószínű az lehet az oka, hogy a beszerelt vasak nem kellőképpen tartják össze az épületet. Kérte a kivitelezőt, hogy a helyszínen ellenőrizze a bejelentett hibát.
	A panaszos más beadványában azt is kifogásolta, hogy nem készült el az ablakpárkány alatti, a konyha belső és a nyári konyha sarkán lévő repedés kijavítása. A kis szobánál sem úgy végezték el a munkát, ahogy a panaszos véleménye szerint az elő volt írva. Az ügyben a BM Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóságán is jegyzőkönyvet vettek fel hasonló tartalommal, mint a közigazgatási hivatalban.
	Az ár- és belvízkárral kapcsolatos önkormányzati feladatok tárgyában a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal a hozzá érkezett nagy számú panaszügy kapcsán 2000.10.31-én Tiszajenő polgármesteréhez az alábbi tartalmú megkereséssel fordult.
•	A hivatal megállapította, hogy a pótigényként felvett károsultak a vizsgálat időpontjáig (közigazgatási hivatal vizsgálata) semmiféle írásos tájékoztatást nem kaptak. 
•	A polgármesteri hivatal a helyreállítások során nem tartotta be az építési engedélyezésre vonatkozó 46/1997. (XII.29) KTM rendelet előírásait, mivel a megállapodásokban az építési engedélyezési kötelezettség nem került előírásra. 
•	Az önkormányzat olyan hobbitelkes épületek megvásárlásához is nyújtott támogatást, amelyek a lakás követelményeinek nem feleltek meg. 
•	Hivatalos forgalmi értékbecslések hiányában a nyújtott támogatások indokoltsága nem állapítható meg több utcában történt lakóházvásárlásnál. Más településeken vásárolt lakásokhoz az önkormányzat az átlagosnál magasabb támogatást nyújtott. 
•	A pótigényekben olyan lakóházak felvétele is szerepelt, amelyeknél közvetlen belvízkárosodás nem volt tapasztalható, illetve a helyreállításra beállított több millió forint indokolatlan és túlzott. 
•	Néhány vizsgált ügyben további intézkedés szükséges a csapadékvíz elvezetés megoldása és az utólagos statikai vizsgálat elvégzésére.(Az utólagos statikai vizsgálat a panaszos ingatlanára vonatkozott.) 
	A Hivatalvezető felhívta a Polgármester figyelmét az utólagos tájékoztatások soron kívül történő megadására, az épületszerkezetet és homlokzatot érintő helyreállítások esetében az építési engedélyezési kötelezettség előírására, valamint a szükséges esetekben az átminősítési határozatok kiegészítésére. A kapott állami támogatás felhasználásáról a Hivatalvezető 2000.  11.30-ig kért tájékoztatást.
	A panaszos a kivitelezési munkákkal kapcsolatban felkért egy építész, műszaki ellenőr, szaktanácsadót, aki szakvéleményében kifogásolta, hogy a Polgármester és az XY Bt igazolta a számlákat, és azt is szóvá tette, hogy a panaszos a műszaki átadásról nem kapott írásbeli anyagot. A szakvélemény a panaszos ingatlana ügyében elkészítette a lakóházon elvégzett javítási-felújítási munkálatokról szóló elszámolást, melyet a felmérési napló alapján tényleges anyagfelhasználás és munka alapján állított össze. Ez anyag és díj 442.495 Ft összköltséget állapít meg, szemben az 1.500.000 Ft támogatási összeggel. Ezen összeggel szemben a vissza nem térítendő összeg is jóval magasabb, melyhez még 750 ezer forint visszatérítendő támogatás is járul, mely így közel négyszer akkora összeg, mint a szakértő szerint tényeleges ráfordított anyag is munkadíj. 
Az ügy jogszabályi háttere:
•	Tiszajenő Községi Önkormányzat Képviselő-testületének 7/2000. (VII.25.) Kt. rendelete az ár és belvízkárok enyhítésére.
Az érintett alkotmányos jog:
•	1949. évi XX. Törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A vizsgálat annak megállapítását célozta, hogy okozott-e alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az ügyben eljáró önkormányzat a tulajdonhoz, valamint a jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való alkotmányos joggal összefüggésben, amikor a panaszos ingatlana a jelentős anyagi ráfordítás ellenére folyamatos állagmegóvást, további ráfordítást igényel. Az önkormányzat által biztosított másfél millió forintos kárenyhítés ellenére a panaszos a különböző hatóságoktól évek óta kéri a véleménye szerint szakszerűtlenül elvégzett munka javítását, és kifogásolja azt is, hogy 750 ezer forint erejéig az ingatlanát jelzálog terheli. Ezen utóbbi kifogás azért is akceptálható, mert egy hasonló panasz vizsgálata során az Országos Katasztrófavédelmi Főigazgatóság úgy nyilatkozott, hogy 3 millió forint feletti felújításnál rendelik el a jelzálogjog bejegyeztetését. A panaszos esetében a jelzálogjog bejegyzést a helyi rendelet biztosítja, azonban ez csak abban az esetben lehet elfogadható, ha a kárenyhítés nem erre a célra kifejezetten igényelt és megkapott központi költségvetésből volt biztosított, amely önkormányzati közvetítéssel jutott el a panaszoshoz. A legnagyobb ellentmondás azonban a megítélt másfél millió forint értékű kárenyhítés, és a szakértő által kimutatott közel félmillió forintos ráfordítás között van, amely valóban felvetheti a az állami támogatás hatékonyságának, illetve hasznosulásának alulműködését. Ennek megítélése, műszaki paraméterekkel történő bizonyítása nem az országgyűlési biztos feladata. Elgondolkodtató azonban a felelős műszaki ellenőr által kimunkált elszámolás és a költségvetési támogatás háromszoros különbsége.
	Több mint elgondolkodtató a megyei közigazgatási hivatal vezetőjének megállapítás-sorozata, amelynek egy-egy pontja önállóan is megkérdőjelezi az állami pénzeszközökkel való helyes gazdálkodást. (Hivatalos forgalmi értékbecslések hiányában nyújtott támogatások, más településeken vásárolt lakások esetében az átlagosnál magasabb támogatás, a pótigényekben olyan lakóházak felvétele, ahol belvízkárosodás nem is tapasztalható)
Az önkormányzat által nyújtott támogatás és a szakértői vélemény közötti ellentmondás feltárása, a közigazgatási hivatali súlyos kritikája mellett az ügy a mai napig nyugvópontra nem jutott, mert az építésigazgatási szempontból jogilag építtetőkké vált, de gyakorlatilag semmilyen jogosítvánnyal nem rendelkező károsult a műszaki kivitelezés hiányosságait képtelen érvényesíteni, és nem tudta elérni, hogy a másfél millió forintban megállapított helyreállítás fejében egy szakszerűen helyreállított ingatlanban élhessen.
	A vizsgálatom során megállapítottam, hogy Tiszajenő Község Önkormányzat által nyújtott vis maior támogatás a tulajdonhoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz fűződő alkotmányos jogokkal kapcsolatban visszásságot okozott, mivel a támogatás maradéktalanul nem érte el a célját, a műszaki kivitelezése jelenleg is vitára ad okot, valamint feloldhatatlan ellentmondás van a megállapított támogatás és a tényleges ráfordítás között. 
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának nincs lehetősége bizonyítási eljárás lefolytatására, annak összevetésére, hogy a műszaki kivitelezés pontosan milyen forintértéket takar, milyen a ház műszaki állapota, milyen további megerősítési munkálatok szükségesek, mekkora összeget fordított a panaszos a műszaki átadást követően a további állagmegóvásra stb. A fent említett problémakör kifejezetten a bíróság hatáskörébe tartozhat, illetve a kérdéskör az önkormányzat kezdeményezésével és a kivitelező bevonásával még rendezhető. A mielőbbi egyeztetést tanácsolom mindhárom félnek, tehát az önkormányzatnak, a kivitelezőnek és a panaszosnak.
Budapest, 2003. november 20.
Lenkovics Barnabás