OBH 1247/2003.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Gubucz Ágnes
A vizsgálat megindítása:
A panaszos gondnokság alatt álló testvére érdekének védelmében kérte az országgyűlési biztos segítségét. Beadványában Rétság Városi Gyámhivatal (továbbiakban: gyámhivatal) eljárását sérelmezte. Kifogásolta egyrészről, hogy a hivatásos gondnok tevékenysége csupán a gondnokolt havi nyugdíjának kiutalására korlátozódik, a gondnokolt érdekében egyébként nem tesz semmit. Kifogásolta továbbá, hogy a gondnok személye félévenként változik. 
A panaszos kiemelten sérelmezte, hogy testvére 2002 decemberében és 2003 januárjában nem kapta meg a nyugdíját. Ő többször felhívta a gyámhivatalt, de kérdéseire csak kitérő választ kapott, majd kiderült, hogy új gondnokot rendeltek ki, de a gondnokot elérni nem tudta. 
A panaszos megítélése alapján bátyja emberhez nem méltó körülmények között él, szellemi állapota rohamosan romlik, saját ellátására képtelen, állandó felügyeletre lenne szüksége. Ennek érdekében a kirendelt gondnokhoz fordult, aki azt tanácsolta, hogy rajta keresztül írjon levelet a Ludányhalászi Ápoló Gondozó és Rehabilitációs Intézet (továbbiakban: intézet) vezetőjének, de a levelet a gondnok nem továbbította.
A beadvánnyal kapcsolatban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiság elvéből eredő tisztességes eljáráshoz, valamint a 70/E. § (1) bekezdésében foglalt szociális biztonsághoz való jogok sérelmének gyanúja, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.
A gyámhivataltól a panaszos által indított eljárásban keletkezett dokumentumok másolatát, valamint a beadványban foglaltakkal kapcsolatban tájékoztatást kértem.
A megállapított tényállás 
A gyámhivatal kezdeményezésére a Balassagyarmati Városi Bíróság (továbbiakban: bíróság) ítéletében a panaszos testvérét cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezte. Ez alapján a gyámhivatal határozatával a korábbi ideiglenes gondnokot, P.L-t rendelte ki gondnokul. A gyámhivatal ezt követően P. L-t felmentette 1999. szeptember 10-én kelt határozatával és G. B-t rendelte ki, majd őt is felmentette 2002. október 10-én kelt határozatával és F. D. lett a gondnok.
A gyámhivatal vezetőjének a tájékoztatása szerint P. L. munkaszerződését felbontották, így a továbbiakban gondnoki feladatait sem láthatta el, ezért felmentették. Az új gondnok munkájával a gyámhivatal elégedett volt, feladatát megfelelően látta el, a gondnokolttal személyes kapcsolatot épített ki. Felmentésére azért került sor, mert a 149/1999. (IX.10.) Kormány rendelet módosítása folytán  egy hivatásos gondnok legfeljebb 30 gondnokoltat láthat el és G. B.-nek ekkor már több mint 40 gondnokoltja volt. A területi átfedések kiküszöbölése érdekében került sor a gondnok cseréjére és F. D. alkalmazására.
A gyámhivatal a 1806-3/2002. számú 2002. október 10-én kelt határozatát, mely G. B. felmentéséről és F. D. kirendeléséről szólt, megküldte a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságnak (továbbiakban: NYUFI) is. A NYUFI 2002. október 19-én kelt értesítésében közölte a gyámhivatallal, hogy a panaszos testvérének a nyugdíját az új gondnoknak, azaz F. D-nek fogja folyósítani.
A gyámhivatal vezetőjének a tájékoztatása szerint a gondnokolt valóban nem kapta meg 2002 novemberében és decemberében a havi nyugdíját és ennek okáról mind a gondnokolt, mind a honi polgármester, mind pedig a panaszos több ízben érdeklődött. A gyámhivatal vezetője a történtekkel kapcsolatban a következőket adta elő: Rétság Postahivatalától (továbbiakban: posta) – a szokásostól eltérően – nem érkezett jelzés, miszerint valamelyik gondnoknak küldeménye érkezett volna. Ez valószínűleg azzal magyarázható, hogy a posta vezetője nem tudott az új gondnok kirendeléséről. Mindeközben a gyámhivatal több jelzést kapott hasonló késedelemről, méghozzá olyan esetekben, ahol szintén gondnokváltás történt. A gyámhivatal az eset kivizsgálása végett felszólította a gondnokokat, hogy számoljanak el tételesen a felvett és továbbított nyugdíjakkal. Ennek kapcsán derült ki, hogy a NYUFI rendszertelenül, a hivatalos jelzéstől eltérően folyósította az ellátásokat. A panaszos testvére esetében a NYUFI nem az új gondnok kezéhez folyósított. A téves értesítés miatt az új gondnok hiába kereste az összeget, a felmentett gondnok pedig már nem tartotta nyilván az ellátottak között, így került sor visszautalásra. A névre szóló kifizetésre csak 2003. januárjától került sor. Mostanra azonban rendeződött a helyzet,  ez év februárjában megkapta a gondnokolt az elmaradt nyugdíját.
A gyámhivatal annak érdekében, hogy a jövőben ilyen vagy ehhez hasonló eset  ne fordulhasson elő megegyezett a posta vezetőjével, hogy a továbbiakban a posta minden esetben a gyámhivatalt értesíti a küldemény megérkezéséről és a gyámhivatal fogja értesíteni a gondnokokat. Ezen túlmenően a gyámhivatal vezetője telefonon tájékoztatott arról, hogy az esettel kapcsolatban felmerült a gondnok felelőssége is. Első lépésben a gondnok munkaszerződésének a szigorítására került sor. Ha a gondnok az új feltételeket nem teljesíti, akkor a gyámhivatal felmenti tisztsége alól.
A panaszos szerint több alkalommal is előfordult a szóban forgó eset. A gyámhivatal vezetője ezzel kapcsolatban arról tájékoztatott, hogy a múltban nem kapott olyan jelzést, miszerint valamelyik gondnokolt ellátmánya nem érkezett meg. Amennyiben ilyen jelzés a tudomására jutott volna, azonnali számadás benyújtását kérte volna, mint ahogy ezt a mostani esetben is megtette. A gondnok évente legalább egyszer működéséről, illetve a gondnokolt állapotáról a gyámhivatalnak köteles beszámolni. Ha szükséges, akkor a gyámhivatal további, illetve azonnali számadás megtételére is kötelezheti. A gyámhivatal vezetője a számadások vizsgálata során nem tapasztalt semmilyen késedelmet.
A gyámhivatal vezetőjének tájékoztatása szerint a gondnokolt állapota valóban rossz, gyakran elkóborol, és időnként megfékezhetetlen. Egyetért és támogatja mielőbbi intézeti elhelyezését.  Ennek érdekében a gyámhivatal többször próbálkozott és végül 2001. január 8-án sikerült a bentlakásos intézményes elhelyezést kérő adatlap befogadtatása Rétság Városi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalával (továbbiakban: önkormányzat). A gyámhivatal vezetője tájékoztatott továbbá arról: „hogy az intézeti elhelyezést most már nem az önkormányzat határozata alapozza meg, hanem elegendő a kérelmező illetve a törvényes képviselő kérelme is". Ennek alapján a panaszos levélben fordult az intézet vezetőjéhez testvére felvétele érdekében. A levelet az akkori gondnoknak, azaz G. B-nek küldte, azzal a céllal, hogy a gondnokon keresztül juttassa el kérelmét az intézethez. A levelet G. B-nek a postai feladóvevény pecsétje szerint 2002. június 13-án feladta. A panaszos állítása szerint, azonban azt a gondnok nem továbbította.  A gyámhivatal vezetője szerint viszont a gondnok eleget tett a panaszos kérelmének, a levelet adatlappal együtt továbbította az intézet vezetőjéhez.
A gyámhivatal vezetője továbbá tájékoztatott arról is, hogy az intézet állandóan telített, hosszú ideig kell várni, míg valakit fel tudnak venni. A gyámhivatal véleménye szerint a gondnokolt valóban emberhez nem méltó lakáskörülmények között él. Ennek megváltoztatása érdekében a település polgármesterével együtt többször kezdeményezte az épület lebontását, melynek eredményként az önkormányzat meghozta 2003. február 20-án kelt bontást elrendelő határozatát. Mindezekre tekintettel a gyámhivatal utasítást adott a gondoknak, hogy ismételt kérelemmel és az önkormányzat határozatával keresse meg az intézetet és kérelmezze, hogy a gondnokoltnak soron kívül biztosítsanak elhelyezést. Az intézettől a gyámhivatal azt az előzetes tájékoztatást kapta, hogy van remény az azonnali elhelyezésre. Így várhatóan rövid időn belül rendeződik a gondnokolt sorsa.
Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak
•	1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
19. § (1) A bíróság által gondnokság alá helyezett személy részére a gondnokot a gyámhatóság rendeli ki. A gondnokrendelés részletes szabályait külön jogszabály határozza meg.
20. § (1) A gondnok - általános jelleggel, illetve a cselekvőképességet korlátozó ítéletben meghatározott ügyekben - a gondnokság alá helyezett személy vagyonának kezelője és törvényes képviselője.
(2) A gondnok indokolt esetben - vállalása esetén - a gondnokság alá helyezett gondozását is ellátja.
20/A. § A gondnok tevékenységét a gyámhatóság felügyeli. A gondnok a működéséről, illetve a gondnokolt állapotáról a gyámhatóság felhívására bármikor, egyébként pedig évente köteles beszámolni a gyámhatóságnak.
•	149/1997. (IX.10.) Kormány rendelet
134. § (1) Ha a cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló személynek nincs olyan hozzátartozója, aki a gondnokság viselésére alkalmas, részére a gyámhivatal hivatásos gondnokot rendel.
(4) A hivatásos gondnok egyidejűleg legfeljebb 30 gondnokság alatt álló személy vonatkozásában láthat el gondnoki feladatokat.
142. § (2) Ha a gyámhivatal a gyámot vagy a gondnokot tisztségéből felmenti, elmozdítja, illetőleg azonnali hatállyal felfüggeszti, ezen intézkedésével egyidejűleg új gyámot, gondnokot rendel.
A vizsgálat megállapításai
A bíróság által gondnokság alá helyezett személy részére a gondnokot a gyámhatóság rendeli ki. A gyámhatóság a gondnok személyének a kiválasztása során a gondnokolt érdekeire tekintettel jár el.  Hivatásos gondnok kirendelésére csak akkor kerülhet sor, ha a gondnokoltnak nincs olyan hozzátartozója, aki gondnokság viselését elvállalja, illetve aki e tisztség ellátására alkalmas. A hivatásos gondnokhoz képest tehát a hozzátartozó elsőbbséget élvez, mert a hozzátartozó szükség esetén a gondnokolt személyes gondozását is elláthatja.  A hivatásos gondnoknak a feladatköre tehát nem terjed ki a személyes gondozásra, erre nem kötelezhető, de nem is lenne rá képes, hiszen egy-egy hivatásos gondnoknak akár 30 gondnokoltja is lehet. A gondnok elsődleges feladata a gondnokolt vagyonának a kezelése és törvényes képviselete. A  gyámhatóságnak pedig kötelessége a gondnok tevékenységének az ellenőrzése.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja: „A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam”.  A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonságból fakadó követelmény, hogy a jogalkalmazó szervek a jogszabályokat betartsák. 
Az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdésében kimondja: „A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz.”
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a gondnokolt kéthavi nyugdíjának késedelmes folyósítása a jogbiztonság követelményével, valamint a szociális biztonsághoz való joggal összefüggő visszásságot okozott.
Tekintettel arra, hogy az alkotmányos jogokkal összefüggésbe hozható visszásságot a gyámhivatal időközben orvosolta, ezért ajánlást nem teszek.
Felhívom azonban Rétság Városi Gyámhivatal vezetőjének a figyelmét, hogy a jövőben tevékenysége során körültekintően járjon el, különös tekintettel a gondnok és a gondnokolt jogaira és kötelezettségeire. Felkérem továbbá, hogy tegyen meg mindent annak érdekében, hogy hasonló esetek ne fordulhassanak elő.

Budapest, 2003. május 20.

Takács Albert