Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
Jelentése
az OBH 5026/2002. sz. ügyben

Előadó: dr Harsányi Ágnes
Az eljárás megindulása
A panaszos sérelmezte, hogy német állampolgár férjének (a továbbiakban: német állampolgár), Nagyrada településen nagyobb összegű építményadót, továbbá a községi szennyvízcsatorna-beruházás érdekében magasabb összegű érdekeltségi hozzájárulást kell fizetnie, mint a községben élő magyar állampolgároknak. Nehezményezte, hogy az érdekeltségi hozzájárulást férje – külföldi állampolgárként – csak egy összegben fizethette meg és a hozzájárulás 15%-át sem igényelhette vissza.

A megállapított tényállás
A beadvány tartalma, Garabonc és Nagyrada Községi Önkormányzatok körjegyzőjének (a továbbiakban: jegyző), a Zala Megyei Közigazgatási Hivatal (a továbbiakban: Közigazgatási Hivatal) hivatalvezetőjének, a BM Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal főigazgatójának, a BM Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal Nyugat-Dunántúli Regionális Igazgatósága (a továbbiakban: Igazgatóság) hivatalvezetőjének, valamint a BM Bevándorlási és Állampolgársági Hivatal Nyugat-Dunántúli Regionális Igazgatósága Zalaegerszegi Ügyfélszolgálati Irodája osztályvezetőjének megkeresésemre adott tájékoztatása alapján az alábbiakat állapítottam meg.
A német állampolgár 2002. november 2-án 2003. október 29-ig érvényes egyéb célú tartózkodási vízummal érkezett Magyarországra, majd 2003. október 20-án tartózkodási engedély iránti kérelmet nyújtott be az Igazgatóság Zalaegerszegi Ügyfélszolgálati Irodájánál. Az Igazgatóság a német állampolgár részére 2003. november 11-én adta ki a 2004. október 29-ig érvényes egyéb célú tartózkodási engedélyt.
A német állampolgárt a 2002. augusztus 6-án kiállított építményadó-számlaegyenleg szerint 2002-ben 147160 Ft, a 2003. február 18-án kelt építményadó-számlaegyenleg szerint 2003-ban 148 300 Ft építményadó-fizetési kötelezettség terhelte. 
Panaszos a külföldi állampolgárokkal szemben kiszabott magasabb mértékű adóztatásra hivatkozva a Közigazgatási Hivatalhoz fordult. A Közigazgatási Hivatal 2002. október 18-án és 2002. november 11-én kelt válaszlevelében tájékoztatta panaszost arról, hogy Nagyrada Község Önkormányzata az építményadóról szóló 12/2000. (XI. 30.) számú önkormányzati rendeletének (a továbbiakban: helyi önkormányzati rendelet) adómentességi szabályozása nem okoz diszkriminációt azzal, hogy nem biztosít adómentességet Magyarország Európai Unióhoz való csatlakozását megelőzően a tagállamok állampolgárai számára. 
A jegyző Hivatalunknak írt tájékoztatásában kitért arra, hogy a helyi önkormányzati rendelet az adómentességből nem csak a külföldi állampolgárok egy részét, hanem azokat a magyar állampolgárokat is kizárja, akik nem rendelkeznek állandó bejelentett lakóhellyel Nagyradán.
Az érdekeltségi hozzájárulás fizetéséről a Nagyradai Viziközmű Társulat 2002. július 4-én kelt fizetési felszólítással értesítette a német állampolgárt. A fizetési értesítés alapján a nem nagyradai állandó lakos (az értesítés állandó lakosnak a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény hatálya alá tartózó személyeket tekinti) a 160 000 Ft érdekeltségi hozzájárulást egyösszegben volt köteles megfizetni és nem részesült az állandó lakosokat megillető 30 000 Ft kedvezményben. A fizetési lehetőségeket tartalmazó tájékoztató szerint az érdekeltségi hozzájárulás 15%-át a külföldi személy nem igényelhette vissza.
A német állampolgár 2002. június 27-én a két érdekeltségi egység után előírt összegből 130 000 Ft-ot fizetett meg és – a kifizetési jegyzék tanúsága szerint – az összeg után számított 15%-os közműfejlesztési támogatást a felesége vette át.

A vizsgált alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül. (2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti. (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.
70/I. § Minden természetes személy, jogi személy és jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet köteles jövedelmi és vagyoni viszonyainak megfelelően a közterhekhez hozzájárulni.

Az alkalmazott jogszabályok
A külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2001. évi XXXIX. törvény
13. § (1) Az érvényes tartózkodási vízummal Magyarországon tartózkodó külföldi kérelmére - a tartózkodási idő meghosszabbítása céljából - a területi idegenrendészeti hatóság tartózkodási engedélyt adhat ki.(…) (3) A tartózkodási engedély érvényessége a kérelemben foglalt időtartamig, de legfeljebb - a (4) és (5) bekezdésekben foglalt kivétellel - két évre szól, és alkalmanként - az (5) bekezdésben foglalt kivétellel - legfeljebb két évvel meghosszabbítható.
20. § (1) A letelepedési engedély határozatlan idejű magyarországi tartózkodásra jogosító engedély. A letelepedési engedéllyel rendelkező külföldit megilletik a tartózkodási engedéllyel rendelkezők külön jogszabályok szerinti jogosultságai is.(…) (3) A letelepedett külföldi jogosult Magyarország területét elhagyni és oda visszatérni. (4) A letelepedési engedéllyel rendelkező külföldi külön jogszabályban foglaltak szerint köteles - személyes adatainak közlésével - lakóhelyét bejelenteni.

Az Alkotmánybíróságról szóló 1989. évi XXXII. törvény 
27. § (2) Az Alkotmánybíróság határozata mindenkire nézve kötelező.

A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény
4. § (1) A törvény hatálya alá tartoznak: a) a Magyar Köztársaság területén élő magyar állampolgárok, bevándorolt, letelepedési engedéllyel rendelkező és menekültként elismert személyek, b) az Európai Gazdasági Térségről szóló egyezményben részes tagállam állampolgárai, amennyiben rendelkeznek a magyar idegenrendészeti hatóság által kiadott EGT tartózkodási engedéllyel 
5. § E törvény alkalmazása során: (2) A polgár lakóhelye: annak a lakásnak a címe, amelyben a polgár él. A lakcímbejelentés szempontjából lakásnak tekintendő az az egy vagy több lakóhelyiségből álló épület vagy épületrész, amelyet a polgár otthonául használ, továbbá - a külföldön élő magyar és nem magyar állampolgárok kivételével - az a helyiség, ahol valaki szükségből lakik, vagy - amennyiben más lakása nincs - megszáll. (3) A polgár tartózkodási helye: annak a lakásnak a címe, ahol - lakóhelye végleges elhagyásának szándéka nélkül - három hónapnál hosszabb ideig tartózkodik.

Nagyrada Község Önkormányzati Képviselőtestületének az építményadóról szóló 12/2000.(XI. 30.) számú rendelete
3. § Az építményadó alanya: a magánszemély, a jogi személy, a jogi személyiséggel rendelkező gazdasági társaság, aki/amely a naptári év első napján az építmény tulajdonosa.
4. § Mentes az építményadó alól:a) a lakcímbejelentés szabályai szerint nyilvántartásba vett lakóhelynek használt lakás és hozzá tartozó kiegészítő helyiségek.
6. § Az adó mértéke emberi tartózkodásra (üdülésre) alkalmas épület esetén 900 Ft/m².

A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény
34. § (1) A vízgazdálkodási közfeladatok az e törvényben meghatározott feltételek szerint létrehozott vízgazdálkodási társulatok útján is elláthatók. (2) A társulat jogi személyiséggel rendelkező gazdálkodó szervezet, közfeladatai jellegétől függően víziközmű-társulat, illetve vízitársulat. (5) A társulat tagjai kötelesek a társulat közfeladatai ellátásának költségeihez az érdekeltségi egység arányában hozzájárulni.
35. § (1) A társulat közfeladatként: a) víziközmű-társulat esetén - a település, az együttesen ellátható települések belterületi, illetve lakott területi részének közműves vízellátását, szennyvízelvezetését, szennyvíztisztítását, káros vizek elvezetését szolgáló - vízilétesítményeket hoz létre, illetve fejleszt.

A magánszemélyek közműfejlesztési támogatásáról szóló 73/1999 (V. 21.) Korm. rendelet
1. § (1) Ha magánszemély a közműhálózat fejlesztéséhez pénzbeli befizetéssel hozzájárul (a továbbiakban: közműfejlesztési hozzájárulás), a központi költségvetés az e célra befizetett összeg 15%-át visszatéríti (a továbbiakban: közműfejlesztési támogatás).
2. § (1) E rendelet alkalmazása szempontjából a közműfejlesztési támogatás jogosultja az a magánszemély, aki a közműfejlesztési hozzájárulást - állampolgárságától függetlenül - lakóingatlan közművesítése érdekében, annak tulajdonosaként, bérlőjeként vagy használójaként első ízben fizeti meg, és azt akár részben, akár egészben korábban más módon még nem számolta el.

A vizsgálat megállapításai
Vizsgálatom során abból indultam ki, hogy az Alkotmánybíróság 61/1992.(XI.20.) AB határozata szerint az Alkotmány 70/I.§-ban foglalt közteherviselési kötelezettség alóli mentesülésre vagy bizonyos mértékű kedvezményre senkinek sincs az Alkotmányon alapuló alanyi joga.
Az Alkotmánybíróság az önkormányzatok által törvényi felhatalmazás alapján szabályozott adókedvezményekkel kapcsolatban azt az álláspontot alakította ki, hogy a kedvezmények megállapításánál a jogalkotó széles körű mérlegelési joggal rendelkezik, s e jogának gyakorlásakor módjában áll az is, hogy gazdaságpolitikai, szociálpolitikai és egyéb céljait érvényre juttassa. A jogalkotó a törvény keretei között szabadon dönt arról, hogy az adóalanyok mely csoportja számára nyújt adómentességet vagy adókedvezményt.
Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/A.§-ban foglalt, a hátrányos megkülönböztetés tilalma rendelkezését 1992-ben már nem csak az alapjogok tekintetében, hanem az egész jogrendszerre kiterjesztve értelmezte. Eszerint „a nem alapjogokat érintő, bármely más szempont szerinti megkülönböztetés is alkotmányellenes, ha az az emberi méltósághoz való jogot sérti. Ha a megkülönböztetés önkényes és indokolatlan, vagyis nincs ésszerű oka, akkor sérti az emberi méltósághoz való jogot, mert az ilyen esetekben bizonyosan nem kezelték az érintetteket egyenlő méltóságú személyként, s nem értékelték mindegyikük szempontjait hasonló figyelemmel és méltányossággal.” [49/1993.(VII.6.), 50/2000. (XII.18) AB határozatok]
Az Alkotmánybíróság döntései szerint az Alkotmány 70/A.§-ában foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalmának megsértése csak a jogszabály tárgyi és alanyi összefüggésében, a jogosultak és kötelezettek összevetése alapján vizsgálható. Ha az adott szabályozási koncepción belül valamely csoportra vonatkozóan a jogszabály nem differenciál, nem állapítható meg diszkrimináció pusztán azért, mert más csoportba tartozókra a jogszabály eltérő rendelkezést ír elő. [21/1990.(X. 4.) AB határozat, 4/1993.(II. 12.) AB határozat, 722/B/1996. AB határozat, 296/B/1999. AB határozat]
Az Alkotmánybíróság adókedvezménnyekkel kapcsolatos döntései alapján vizsgáltam azt, hogy történt-e hátrányos megkülönböztetés az önkormányzat eljárása során.
A vizsgálatom tárgyául szolgáló eljárásban az alkalmazott önkormányzati rendelet mentességi szabályozása utalása alapján alkalmazandó a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény értelmében az adómentesség a magyar állampolgárokat, a külföldi állampolgárok közül a bevándorolt, illetve letelepedési engedéllyel rendelkező, valamint menekültként elismert személyeket illeti meg. 
A rendelet adómentességet azok után a lakóhelyként használt ingatlanok után biztosít, amelyet a lakcímbejelentés szabályai szerint vettek nyilvántartásba. 
A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény a lakóhely és a tartózkodási hely között a tartózkodás célja szerint tesz különbséget: a polgár a lakóhelyén él, míg tartózkodási helyén a lakóhely végleges elhagyásának szándéka nélkül tartózkodik. 
A külföldi állampolgárok Magyarországon a tartózkodásuk jogcímétől függően lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel rendelkeznek. A külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló törvény rendelkezései értelmében a tartózkodási engedély meghatározott időtartamig való magyarországi tartózkodásra jogosít. A külföldi állampolgár belföldi tartózkodása alatt magyarországi tartózkodási hellyel rendelkezik. Az érvényességi időtartam lejártával a külföldinek az engedélyét meg kell hosszabbítatnia vagy el kell hagynia az ország területét. A letelepedési engedély huzamos, időkorláthoz nem köthető, állandó magyarországi tartózkodásra jogosít, amely igazolja, hogy a külföldi magyarországi lakóhellyel rendelkezik.
Az önkormányzati rendelet egyrészt azokat a magyar és külföldi (bevándorolt, letelepedett, menekült) állampolgárokat mentesíti az építményadó alól, akik az ingatlant lakóhelyként használják. E szabályozási csoporton belül a rendelet nem tesz különbséget állampolgárság szerint. A másik csoportba azok a tulajdonosok tartoznak, akik tartózkodási hellyel rendelkeznek a településen és nem részesülnek adómentességben. E csoporton belül sem alkalmaz hátrányos megkülönböztetést a községi rendelet, hiszen közömbös a rendelet szempontjából, hogy az adómentességet nem élvező adókötelezett építménytulajdonos külföldi állampolgár-e vagy sem. 
Tekintettel arra, hogy az adókötelezettség és -mentesség szabályozásánál a különbségtétel alapja az, hogy az adóalany lakását lakóhelyként vagy tartózkodási helyként használja, és az adómentesség nem csak a magyar állampolgárokat, hanem a külföldi állampolgárok közül a bevándorolt, letelepedési engedéllyel rendelkező, illetve menekültként elismert személyeket is megilleti, a rendeleti szabályozáson nyugvó helyi önkormányzat eljárása nem eredményezett a külföldi állampolgárokkal szemben az Alkotmány 2.§(1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének részét képező tisztességes eljáráshoz és az Alkotmány 70/A.§-ba ütköző hátrányos megkülönböztetés tilalmához való alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot.
A beadvány viziközmű-hozzájárulás részében megállapítottam, hogy panaszos felesége a 15%-os támogatást átvette, ezért a panaszt a továbbiakban nem vizsgáltam.
A vizsgálat során megállapítottam egyúttal, hogy a viziközmű társulat eljárása nem okozott – a fent kifejtett indokok alapján – az Alkotmány 2.§(1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének részét képező tisztességes eljáráshoz és az Alkotmány 70/A.§-ba ütköző hátrányos megkülönböztetés tilalmához való alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot, mivel az érdekeltségi hozzájárulás összege és a befizetés módja tekintetében a kötelezettek közötti különbségtétel alapja az, hogy a kötelezett a településen lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel rendelkezik-e, és a kötelezettek mindkét csoportjában közömbös a kötelezettek állampolgársága.

Budapest, 2004. szeptember 24.

Takács Albert sk.