OBH 4063/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
								Előadó: dr. Várady Eszter
Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara eljárását kifogásolta.
	A vizsgálat az Alkotmányban deklarált demokratikus jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a panaszhoz való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indult.
	Eljárásom során - írásban - tájékoztatást kértem a panasszal érintett Magyar Igazságügyi Szakértői Kamarától és a Veszprémi Igazságügyi Szakértői Kamarától.
A megállapított tényállás:
	Panaszos azt sérelmezte, hogy a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamarához írt panaszát az érintett szerv nem vizsgálta ki, sőt levelére választ sem kapott. A panasz tisztázása, valamint hatásköröm megállapítása érdekében felvilágosítást kértem mind a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamarától, mind a Veszprémi Igazságügyi Szakértői Kamarától, valamint kértem a válaszlevél másolatának megküldését is. Mindkét kamara figyelmen kívül hagyta a válaszlevélre vonatkozó konkrét kérdésemet, kérésemet.
 Az ügy jogszabályi háttere:
•	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény
2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust.
(2) A közigazgatási szervek előmozdítják a jogok érvényesülését és a kötelességek teljesítését, az állampolgári fegyelem megszilárdítását.
(4) A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
(2) A közigazgatási szerv - tekintet nélkül a hatáskörére és az illetékességére - köteles megtenni azt az intézkedést, amelynek hiányában a késedelem elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna. Erről az intézkedésről haladéktalanul értesíteni kell a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervet, amely az intézkedés fenntartásának szükségességét felülvizsgálja.
•	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény
18.§ (2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti.
•	Az igazságügyi szakértői kamaráról szóló 1995. évi CXIV. törvény
1. § (2) A kamara
d) megalkotja a szakértők etikai kódexét, a törvényben meghatározott esetekben a szakértővel szemben etikai eljárást folytat le.
33. § (1) Etikai vétség alapos gyanúja esetén a területi elnökség, a területi kamara elnöke, illetve a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnöksége vagy a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnöke kezdeményezi az eljárás megindítását; az etikai bizottság elnöke kijelöli az eljáró etikai tanácsot. Az etikai bizottság elnöke az eljárás megindulásáról értesíti az Igazságügyi Minisztériumot.
(2) Az etikai tanács 15 napon belül határozattal dönt az eljárás megindításáról. Erről az etikai tanács elnöke haladéktalanul tájékoztatja az eljárás alá vont szakértőt, és közli vele az etikai eljárás okát is.
Etikai vizsgálat
34. § (1) A vizsgálóbiztos feladata a tényállás megállapításához szükséges körülmények tisztázása. Ennek érdekében meghallgathatja az eljárás alá vont személyt, a tanúkat, szakértő közreműködését veheti igénybe, és egyéb bizonyítást végezhet. Az eljárási cselekményről jegyzőkönyvet kell felvenni.
(2) A vizsgálóbiztos eljárásának nem akadálya, ha az eljárás alá vont szakértő a meghallgatáson nem jelenik meg, vagy nem nyilatkozik. Erről a szakértőt tájékoztatni kell.
(3) A vizsgálóbiztos az eljárásának eredményéről jelentést készít az etikai tanács részére, a jelentéshez csatolni kell az iratokat. A vizsgálóbiztost az etikai tanács meghallgathatja.
(4) A vizsgálóbiztos eljárását 3 hónapon belül be kell fejezni. Ezt a határidőt az etikai bizottság elnöke indokolt esetben, egy ízben további 3 hónappal meghosszabbíthatja.
Az elsőfokú etikai tanács eljárása
35. § Az etikai tanács a vizsgálóbiztos jelentésének beérkezése után a következő intézkedéseket teheti meg:
a) a vizsgálat kiegészítését rendeli el, és az iratokat visszaküldi a vizsgálóbiztosnak,
b) kitűzi a tárgyalást,
c) a tárgyalás mellőzésével a 27. § (1) bekezdésének a)-b) pontjában meghatározott büntetést alkalmazza,
d) az eljárást megszünteti.
36. § (1) A tárgyalásra az eljárás alá vont szakértőt és a képviselőjét meg kell idézni.
(2) Ha az eljárás alá vont szakértő szabályszerű idézés ellenére nem jelent meg a tárgyaláson, azt a távollétében is meg lehet tartani. Erről a szakértőt az idézésben tájékoztatni kell.
(3) Az eljárás alá vont szakértő és képviselője az eljárásra, valamint a bizonyítékokra nyilatkozatot tehet, az iratokba betekinthet, a tanúhoz és a szakértőhöz kérdést intézhet; további bizonyítási indítványt terjeszthet elő az eljárás bármely szakaszában.
37. § Az etikai tanács elnöke vezeti a tárgyalást, gondoskodik a tárgyalás rendjének fenntartásáról, kihirdeti a határozatokat.
Az etikai tanács határozata
38. § (1) A tanácskozás és a szavazás zárt ülésen történik.
(2) Az etikai tanács a határozatát szótöbbséggel hozza. Utolsóként az etikai tanács elnöke szavaz.
39. § Az etikai tanács határozatában az eljárást megszünteti, vagy az eljárás alá vont szakértőt vétkesnek nyilvánítja, és büntetést szab ki; dönt az eljárási költségek viseléséről.
40. § (1) A határozatot és indokait szóban ki kell hirdetni, és 15 napon belül az eljárás alá vont szakértő, képviselője, valamint az eljárás kezdeményezője részére kézbesíteni kell.
Az érintett alkotmányos jogok:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
A vizsgálat megállapításai:
	Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatában kimondta, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 15. §-a főszabályként azt írja elő, hogy az államigazgatási szervnek vagy államigazgatási ügy intézésére feljogosított más szervnek az érdemi határozatát "a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül" meg kell hoznia. Megállapította azt is, hogy ma a közigazgatási szervezet két alrendszerre bomlik: az államigazgatásra és az önkormányzati igazgatásra. Az utóbbi körébe nem csupán a helyi és a területi önkormányzatok tartoznak, hanem azok az egyre növekvő számú köztestületek is, amelyek törvényi felhatalmazás alapján közfeladatokat látnak el, így egyebek között az Áe. hatálya alá tartozó döntéseket hoznak.
	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvényhez fűzött kommentár szerint az államigazgatási eljárás végeredménye a hatósági akarat kifejezése, vagyis a döntéshozatal. A határozat tehát a közigazgatási szervnek (köztestületnek) az államigazgatási eljárásban hozott döntése, mely akkor fejti ki jogi hatását, ha azt az érintettekkel közölték. Az ügyfél a határozatban foglalt jogairól, kötelezettségeiről jogilag érvényesen a közlésből szerez tudomást. Azáltal, hogy a területi kamara etikai tanácsa nem hozott határozatot, illetőleg panaszost válaszra sem méltatta, a jogorvoslathoz, a panaszhoz, valamint a tisztességes eljáráshoz fűződő alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott.
Szintén ez utóbbi alkotmányos jogot sértette meg a területi kamara, mikor tájékoztatásomnak nem tett eleget, ezáltal akadályozta alkotmányos feladatom ellátását, valamint az országos kamara, mikor a panaszra nem reagált. 
	A vonatkozó jogszabály, illetve a kamara etikai szabályzatának mélyrehatóbb tanulmányozása további súlyos hiányosságokra mutat rá.
	Az etikai szabályzat nincs összhangban az igazságügyi szakértői kamaráról szóló jogszabállyal, mikor ”Az eljárás kezdeményezője” címszó alatt külön kitér a panaszos által kezdeményezett eljárásra. E szerint: „Az eljárást a kamara elnöke vagy elnöksége a kamarához benyújtott panasz alapján is kezdeményezheti. Az Etikai Bizottsághoz közvetlenül benyújtott panaszt a kamara elnökéhez kell továbbítani. A kamara elnöke vagy elnöksége dönt az etikai eljárás kezdeményezéséről.”
 A szabályzat ez esetben az előzetes eljárásról nem rendelkezik. Az un. előzetes eljárás célja, hogy a bejelentésben szereplő adatok, tények pontosításra kerüljenek. Ezután a vizsgálóbiztos javaslata alapján etikai tanácsi határozattal válhat az adott bejelentés az etikai eljárás tárgyává. Amennyiben – ahogy ez a panaszos esetében történt – az elnökség nem rendel el etikai eljárást, az adott ügyben ez az egész eljárás végét is jelenti.
A kamara etikai szabályzata nem határozza meg az eljárás kötelező megindításának eseteit, a garanciális jelentőségű objektív illetve szubjektív határidőt, másrészt az eljárást megtagadó elnöki döntés ellen nincs jogorvoslati lehetőség.
	Amennyiben tehát az eljárásnak már ebben a szakaszában „érdemi” döntés születhet, akkor joggal vetődik fel a kérdés, hogy mi szükség van egyáltalán etikai bizottságra, etikai tanácsra. Végső soron az egész intézmény célja kérdőjeleződik meg, hiszen ha nincs etikai eljárást lezáró érdemi határozat, akkor semmi nem garantálja a bejelentések sorsával összefüggésben a tisztességes eljárás követelményének az érvényesülését. A vizsgálat elrendelését megtagadó „határozat” (ha egyáltalán van ilyen) ellen a jogorvoslati lehetőség kizárásával, - ha a bejelentések kapcsán nagy számban megtagadják az etikai eljárások lefolytatását - azok teljes mértékben kivizsgálatlanok, feltáratlanok marad (hat) nak, ezáltal pedig a jogszabály alapján létrehozott testület működése valójában céltalanná válik.
	Összefoglalva a fentieket megállapítottam, hogy a jelenlegi etikai szabályozás, amely az elnöki/elnökségi  elutasító döntés esetén nem biztosítja a felülvizsgálat lehetőségét, a jogállamiság részét képező tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz fűződő alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okoz. Álláspontom szerint ezekben az ügyekben célszerű lenne az Országos Elnökséghez fordulás, mint jogorvoslat lehetőségének bevezetése. 
Kezdeményezés:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.) szóló 1993. évi törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara Elnökét, gondoskodjon az etikai szabályzat - a vonatkozó kamarai jogszabálynak megfelelő - módosításáról. Nevezetesen arról, hogy a kamarához benyújtott panasz alapján is kerüljön sor előzetes vizsgálatra, és ennek alapján indokolással ellátott, határozatban foglalt testületi döntésre. Kérem továbbá, szíveskedjen a konkrét ügyben – a jogszabálynak megfelelő - vizsgálatot lefolytatni és a fent említett határozat meghozatala iránt intézkedni.
Ajánlás:
	Az Obtv. 20. § (1) bekezdése értelmében felkérem az Igazságügy Miniszter Urat, hogy törvényességi felügyeleti jogkörében ellenőrizze az igazságügyi szakértői tevékenység etikai szabályzatának a vonatkozó jogszabályoknak megfelelő módosítását.
	Kérem a Magyar Igazságügyi Szakértői Kamara elnökét, és az Igazságügy Miniszter Urat, hogy a kezdeményezéssel, illetve ajánlással kapcsolatos álláspontjukról, intézkedéseikről az Obtv. hivatkozott rendelkezései értelmében 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjenek.
Budapest, 2003. szeptember 24.
Lenkovics Barnabás