OBH 3932/2002
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Az eljárás megindulása:
Panaszos, aki román állampolgár és a BRFK Budapest, Gyorskocsi u. 31. sz. alatt lévő fogdáján van előzetes letartóztatásban, Hivatalomhoz intézett beadványában sérelmezte, nem engedték meg számára, hogy hozzátartozóival telefonon kapcsolatot tartson. Hozzátartozói, köztük édesapja emiatt semmit sem tudnak sorsáról.
A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és a szerves részét képező tisztességes eljáráshoz, továbbá a 64. §-ban foglalt kérelem előterjesztéséhez való jog gyanúja, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.
A megállapított tényállás:
Panaszos a fogdán kilenc alkalommal nyújtott be kérelmi lapot azzal a kéréssel, hogy Romániában lakó hozzátartozóival szeretne telefonon kapcsolatot tartani. (Panaszos kapcsolattartását a rendelkezési jog gyakorlója e tekintetben nem korlátozta.) A kérelmi lapokat a fogda minden alkalommal továbbította a panaszos ellen büntetőeljárást folytató BRFK VIII. kerületi Rendőrkapitányságra. A kapcsolattartás ellenőrzését ugyanis az eljárást folytató nyomozó hatóság kijelölt előadója végzi.
A rendelkezésemre bocsátott adatok szerint az ügy előadója panaszos kérelmei alapján nyolc alkalommal engedélyezett telefonhívást Romániába. Az ennek alapján kezdeményezett telefonhívások csak három alkalommal jártak sikerrel. A többi telefonhívás sikertelensége, és emiatt a telefonos kapcsolattartás ritkább volta nem a fogvatartó szerv eljárásán múlott. 
Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	Alkotmány:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.
•	A rendőrség fogdák rendjéről szóló 19/1995.(XII.13.) BM rendelet
A vizsgálat megállapításai:
A büntetőeljárás alatt álló fogvatartottak egyes állampolgári jogai szünetelnek, míg mások korlátozottan, vagy kivételesen korlátozás nélkül érvényesülnek. A fogvatartott kapcsolattartási joga a büntetőeljárás eredményessége érdekében korlátozható. Ez alól kivételt jelent a fogvatartott védője, az ENSZ Emberi Jogok Bizottsága, az Emberi Jogok Európai Bizottsága és Bírósága, a kínzás és embertelen vagy megalázó bánásmód megelőzésére alakult Bizottság tagjai, akikkel, illetve, amelyekkel a fogvatartott korlátozás nélkül tarthat kapcsolatot. 
A fogvatartott a távbeszélő használatára a fogvatartást végrehajtó szerv lehetőségei szerint jogosult. A távbeszélő főszabályként a védővel vagy a fogvatartott hazája Magyarországon akkreditált diplomáciai, konzuli képviselőjével és a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselője által meghatározott személyekkel történő kapcsolattartásra vehető igénybe. A beszélgetés csak a fogvatartást végrehajtó szerv által biztosított, a beszélgetés ellenőrzését technikailag lehetővé tevő készüléken, a fogvatartott költségén és a fogvatartást végrehajtó szerv hivatali idejében, a fogda napirendjében meghatározott időben, ellenőrzés mellett történhet. A hívást a fogvatartást végrehajtó szerv kezdeményezi. A híváskezdeményezés hivatali időhöz kötöttségét fogvatartás biztonsági szempontok indokolják.
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a telefonhívások lebonyolításához szükséges feltételeket a fogda a fogvatartott számára biztosította, panaszos pedig vállalta a hívások költségét. A kezdeményezett hívások sikertelenségéért, nevezetesen azért, hogy a keresett hozzátartozók nem vették fel a telefont, a fogda nem tehető felelőssé, ezért alkotmányos joggal összefüggő visszásságot a hatóság eljárásában nem állapítottam meg. Panaszos azon állítása, mely szerint nem engedélyezik a hozzátartozóival való telefonos kapcsolattartást alaptalannak bizonyult.
Budapest, 2003. október 25.
Takács Albert