OBH 3328/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Somosi György
Az eljárás megindítása
A hajdúböszörményi panaszos előadta, hogy a városban a 056/5 hrsz-ú külterületi ingatlanon évek óta különféle vegyi anyagok megsemmisítése és újrafelhasználása folyik, ami jelentős környezetszennyezést idéz elő.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján az egészséges környezethez való jog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam. Eljárásom során Hajdúböszörmény Város jegyzőjétől, illetve a Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőség igazgatójától kértem tájékoztatást megtett intézkedéseikről.
A megállapított tényállás
A polgármesteri hivatal intézkedései
A jegyző a 4780-2/2001. számú, 2001. február 27-én kelt határozatában megtiltotta az ingatlanon telepengedély nélkül folytatott tárolási, raktározási tevékenységet. A határozat ellen a kötelezett a jogorvoslatra nyitva álló határidőn belül nem élt fellebbezéssel.
A hatóság a 2001. március 13-án tartott helyszíni szemlét követően első ízben 100 000 Ft. végrehajtási bírságot szabott ki, mivel a telepen a kötelezett továbbra is folytatta a raktározási, tárolási tevékenységet, majd a 2001. július 11-én tartott szemle tapasztalatai alapján ismételten 100 000 Ft. összegű bírságot szabott ki.
A hatóság képviselői 2001. szeptember 11-én, 27-én és október 3-án újabb helyszíni szemlét tartottak, melyeken ismételten megállapították, hogy a kötelezett az engedély nélküli tevékenységet nem szüntette meg. A jegyző megbízásából eljáró aljegyző ekkor újabb, 100 000 Ft. összegű bírsággal sújtotta a kötelezettet.
2001. március 14-én a jegyző, mint szabálysértési hatóság építmény engedély nélküli használatbavétele és környezetvédelmi szabálysértés miatt 150 000 Ft. pénzbírságot szabott ki. A határozat 2001. március 29-én jogerőre emelkedett. 2001. május 11-én a jegyző a pénzösszeg adók módjára történő behajtását rendelte el, ami nem vezetett eredményre. Az elkövető a pénzbírság közérdekű munkára történő átváltoztatásához nem járult hozzá.
2002. február 20-án a jegyző a pénzbírság elzárásra történő átváltoztatása céljából megküldte a hajdúböszörményi városi bíróságnak az ügy iratait.
A bíróság végzésében a pénzbírság 50 napi elzárásra változtatásáról rendelkezett.
2001. szeptember 25-én növényvédelmi szabálysértés elkövetése miatt 10 000 Ft. bírsággal sújtották a terület használóját.
A Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőség intézkedései
A Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőség 2000. december 27-én kötelezte a 056 hrsz-ú ingatlan használóját, hogy az engedély nélküli hulladékégetéseket szüntesse be. A több hatóság részvételével 2000. december 14-én tartott szemlén megállapították, hogy az ingatlanon nagy mennyiségben felhalmozott vegyvédelmi ruhák és tartozékok válogatása, szétszerelése folyik. A vegyvédelmi felszerelések faládákban vannak, de a válogatás után a ládákat elégetik. Az égetés mintegy 20 m2-es területen folyt. Az égetési területen vegyvédelmi kesztyűk maradványait találták, továbbá a felszerelések fémcsatjait is. A kötelezett a hulladékok égetéssel történő ártalmatlanítására feljogosító engedéllyel nem rendelkezett.
2001. június 15-én a Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőség az alábbiakra kötelezte az ingatlan használóját:
1. A 056/5 hrsz-ú ingatlanon végzett izzítási tevékenység során keletkezett kátrányszerű hulladék ártalmatlanításáról, erre feljogosított szervezetnek történő átadásáról gondoskodjon.
2. Vezessen a tevékenysége során keletkezett veszélyes hulladékokról a 102/1996. (VII.12.) Korm. rendelet 5. számú melléklete szerinti nyilvántartást.
3. A tevékenysége során keletkezett veszélyes hulladékokról tegyen a 102/1996. (VII.12.) Korm. rendelet 4. számú melléklete szerinti bejelentést a Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőségnek.
4. Gondoskodjon a kátránnyal elszennyezett talaj kitermeléséről. A kitermelt veszélyes hulladékot szivárgásmentes, fedett, vagy lefedhető gyűjtőedényzetben (konténerben) kell összegyűjteni. A talaj kitermelése alatt biztosítsa a Felügyelőség jelenlétét, ezért annak időpontja előtt legalább 2 nappal a Felügyelőséget értesíteni kell.
5. A kitermelt és összegyűjtött szennyezett talajt veszélyes hulladék átvételi engedéllyel rendelkező szervezetnek kell átadni. Az átadásra vonatkozó dokumentumokat az átadást követő 8 napon belül meg kell küldeni a Felügyelőségnek.
6. Gondoskodjon az ingatlanon fémhordókban tárolt alumínium tartalmú seprési hulladék, vegyvédelmi ruházat és tartozékai, valamint csomagoló anyagok engedéllyel rendelkező szervezetnek hasznosítás vagy ártalmatlanítás céljából történő átadásáról, továbbá az összegyűlt kommunális hulladék szeméttelepre szállíttatásától. A hulladék elszállítását, valamint az átadás-átvételét igazoló bizonylatokat a Felügyelőségen be kell mutatni.
A Felügyelőség 2001-ben és 2002-ben átfogó szakértői véleményt készített a 056/5 hrsz-ú ingatlanon végzett tevékenységről.
2002. január 28-án a környezetvédelmi hatóság 630 000 Ft. veszélyes hulladék bírság megfizetésére, majd a 150/09/2002. számú határozatával arra kötelezte az ingatlan használóját, hogy a tevékenysége során keletkezett és nem a jogszabályi előírásoknak megfelelően gyűjtött égetési maradék, korom veszélyes hulladékát 2002. március 1-ig ártalmatlaníttassa, illetve az ártalmatlanítás elvégzéséig, azonnali határidővel gondoskodjon a hulladék környezetszennyezést kizáró módon történő gyűjtéséről. A határozatban foglaltak végrehajtásának ellenőrzése sem 2002. április 17-én, sem április 30-án nem sikerült, mert a telepen senki sem tartózkodott annak ellenére, hogy előzetesen értesítést, illetve idézést küldtek. Az ingatlant körbejárva megállapították, hogy a kötelezett az előírásokat nem teljesítette. Megállapították továbbá azt is, hogy a kátránnyal szennyezett talaj kitermelését megkezdték, azonban a munkagödröt betemették, mielőtt ellenőrző talajmintákat vehettek volna.
Bírósági eljárás
A Hajdúböszörményi Városi Bíróság a 3.P. 20 482/2001. számon indult polgári perben 2002. november 20-án kötelezte az alperest, hogy a hulladékot az ingatlanról szállítsa el, a kátránnyal szennyezett talajt emelje ki és szállítsa el 30 napon belül. Az ítélet jogerős.
A Hajdúböszörményi Rendőrkapitányság környezetkárosítás bűntett elkövetésének alapos gyanúja miatt büntetőeljárást indított, amely jelenleg a Hajdúböszörményi Városi Bíróságon folyamatban van.
Az ügy jogszabályi háttere
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
2. § (2) A közigazgatási szervek előmozdítják a jogok érvényesülését és a kötelességek teljesítését, az állampolgári fegyelem megszilárdítását.
(4) A közigazgatási szervek feladataikat a lakosság tevékeny közreműködésével látják el. Az államigazgatási eljárás a hatóság, az ügyfelek, továbbá az eljárásban részt vevő más szervek és személyek hatékony együttműködésére épül.
(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
82. § (1) A végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így
a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti;
b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti;
c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;
d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.
(2) Ha a kötelezett jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezet, az (1) bekezdés c) pontjában említett bírságot az intézkedésre kötelezett személlyel, ennek hiányában a szervezet vezetőjével szemben kell kiszabni.
(3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését.
(2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.
•	80/1999. (VI. 11.) Korm. rendelet a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről
8. § (3) Abban az esetben ha a telepengedély jogosultja
a) tevékenységi körét engedély nélkül változtatta meg, illetve további tevékenységgel bővítette, vagy
b) a tevékenységére vonatkozó jogszabályi előírásoknak nem tesz eleget, vagy
c) telepe a hatályos jogszabályi, valamint az engedély alapját képező feltételeknek nem felel meg, vagy az (1) bekezdésben előírt követelményeket nem teljesíti, továbbá
d) felszólítás ellenére sem teszi meg a szükséges intézkedéseket, a jegyző az észlelt hiányosságok megszüntetéséig, de legfeljebb 90 napra a tevékenység telephelyen történő gyakorlását felfüggesztheti vagy korlátozhatja. A meghatározott időtartam elteltét követően a jegyző a telepengedély visszavonásáról határoz, amelyről értesíti a (2) bekezdésben megjelölt szervezeteket és az egyéni vállalkozói igazolványt kiadó körzetközponti jegyzőt is.
•	1005/2003. (I. 30.) Korm. határozat a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény szabályozási koncepciójáról
A Kormány
2. a közigazgatási hatósági eljárások korszerű és hatékony rendszerének kialakítása érdekében az alábbi prioritások érvényesítését tartja szükségesnek:
e) jelentősen fokozni kell a jogorvoslati rendszer és végrehajtási eljárás hatékonyságát.
2. Az átfogó felülvizsgálat és az új törvény megalkotásának indokai
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Et.) 1981. évi I. törvénnyel megreformált változata (Áe.) nem minden ízében elavult. Épp ellenkezőleg: szép számmal vannak olyan rendelkezései, amelyek az évtizedek során mélyen beivódtak a közigazgatási jogalkalmazás gyakorlatába. Ezért az új törvény megalkotását nem a minden áron való változtatás szándéka, hanem a "megőrizve meghaladás" elve hatja át. Számos olyan szempont van ugyanis, amely külön-külön legfeljebb egyes rendelkezések módosítását támasztja alá, ám ezek a maguk összességében már megalapozzák a Ket. megalkotását. A legfőbb szempontok az alábbiak:
h) nem megnyugtató a végrehajtás hatékonysága sem: a döntések egy része papíron marad, avagy hosszú évek múlva realizálódik. Ez egyrészt megingatja az állami szervekbe - közvetve a jogállamiságba - vetett bizalmat az állampolgárok körében, másrészt olyan látszatot kelt, mintha hátrányos jogkövetkezmények nélkül szembe lehetne szegülni a hatósági döntésekben megjelenített állami akarattal.
9.4. A tipikus az, hogy a végrehajtás pénzösszeg behajtására irányul, akár azért, mert az ügyfelet eredetileg is pénzfizetésre kötelezték, akár azért, mert a meghatározott cselekmény végrehajtása, illetőleg meghatározott ingóság kiadása fordult át pénzkövetelésbe, vagy az ügyfelet pénzbírság kiszabásával akarják rászorítani a teljesítésre. Az Áe. hatályos szabályai szerint a pénzösszeg behajtása nehézkes, hosszadalmas. Annak érdekében, hogy ez megváltozzék, a jogi szabályozásban a következő módosításokra van szükség:
1. Mindenekelőtt a kötelezettet érdekeltté kell tenni a mielőbbi önkéntes teljesítésben. E célból a késedelmes teljesítéshez indokolt ugyanolyan - a kötelezettséget az idő múlásával egyre terhesebbé tévő - szankciót kapcsolni, mint amilyen az adóügyi igazgatásban érvényesül (késedelmi pótlék), mely szabályozásánál a kötelezett teljesítési hajlandóságára szükséges hangsúlyt fektetni.
2. Célszerű felülvizsgálni, hogy indokolt-e fenntartani a behajtási módozatok tekintetében az Áe. alapján jelenleg érvényesülő kötelező sorrendiséget, illetőleg a természetes és jogi személyekkel szembeni végrehajtási módok alapvetően eltérő voltát.
3. Az ingatlanlefoglalás jogintézménye mellett az építésügyi igazgatás körében már érvényesülő szabály általánossá tételével - meghatározott összeghatár feletti kötelezettségek esetén - biztosítási intézkedésként lehetővé kell tenni jelzálogjog bejegyzését a kötelezett valamely ingatlanára.
4. Jelentős költségkihatással járó meghatározott cselekmények esetében megfontolandó a végrehajtási bírság jelenleg százezer forintos felső határát akként megemelni, hogy az a várható költség törvényben meghatározott százaléka legyen.
5. Ugyancsak jelentős költségkihatással járó cselekmény esetében, ha a kötelezett önként nem teljesít, és a költségek előlegezésére irányuló kötelezettségét neki felróható okból nem teljesíti, a megelőlegezett összeg után a mindenkori jegybanki alapkamat törvényben meghatározott százaléka járjon.
A vizsgálat megállapításai
1. A rendelkezésemre bocsátott dokumentumokat áttekintve megállapítottam, hogy az érintett szervek többirányú eljárást folytattak. A 056/5 hrsz-ú külterületi ingatlanon végzett tevékenységgel kapcsolatban megtett intézkedések közül az alábbiakat emelném ki:
•	a telepengedély nélkül folytatott tárolás, raktározás megtiltása,
•	100 000 Ft. összegű végrehajtási bírságok kiszabása,
•	az első fokú környezetvédelmi hatóságnak az engedély nélküli hulladék égetés megszüntetésére kötelező határozata,
•	a környezetvédelmi hatóság határidőhöz kötött kötelezései,
•	veszélyes hulladék bírság megfizetésére kötelezés,
•	veszélyes hulladék ártalmatlanítására kötelezés,
•	szakértői vélemények,
•	szabálysértési eljárások; az építmény engedély nélküli használatbavétele és környezetvédelmi szabálysértés elkövetése miatt kiszabott 150 000 Ft pénzbírság elzárásra változtatása,
•	a Hajdúböszörményi Rendőrkapitányság környezetkárosítás bűntette elkövetésének alapos gyanúja miatt büntető eljárást, a megyei főügyészség pedig a tevékenységtől eltiltás iránt polgári peres eljárást indított,
•	az érintett hatóságok képviselőinek részvételével tartott szakmai egyeztetések,
•	végül számtalan helyszíni szemle.
Megállapítható, hogy az érintett szervek az ingatlanon folyó tevékenységet, annak környezetre gyakorolt hatását kellő alapossággal vizsgálták és igyekeztek azt megszüntetni.
Az eljárás elhúzódásában közrejátszott, hogy a kötelezett a hatósággal való együttműködésre nem mutatott készséget, a bírságokat nem fizette be, a kötelezésben foglaltakat nem teljesítette. A Felügyelőség kezdeményezésére az ügy bekerült az Országos Környezeti Kármentesítési Program 2002. évi megelőzési feladatai közé, azonban mivel a kötelezett időközben – korábbi gyakorlatával ellentétben – a határozatban foglaltak egy részét elvégezte, kérték a megelőlegezéses eljárás törlését.
2. A Felügyelőség igazgatója arról tájékoztatott, hogy munkatársai 2002. október 29-én tartottak legutóbb helyszíni szemlét. A korábban kátránnyal elszennyezett területről történt mintavétel célja annak ellenőrzése volt, hogy a szennyezett talaj kitermelése milyen mértékben és eredményességgel történt. A laborvizsgálatok eredménye alapján megállapítható, hogy nem történt meg a teljes szennyezett talajtömeg kitermelése, mivel két minta esetén is határértéket meghaladó koncentrációt mértek. Mivel a kötelezésben előírtak nem teljesültek maradéktalanul, végrehajtási bírságot szabtak ki, melyben a szennyezett talaj kitermelésére és az egyéb feladatok elvégzésére új határidőt határoztak meg. (A jegyzőtől kapott információ szerint a tájékoztató levél elküldése után, 2003. február 21-én újabb helyszíni ellenőrzésre került sor.)
A polgármesteri hivatal képviselői legutóbbi helyszíni ellenőrzésükön megállapították, hogy a hulladékok mennyisége csökkent és a még a telepen lévő anyagok tárolása is megfelelőbb a korábbinál. A telepen tárolt hulladékok elszállítása folyamatosan történik.
Mindkét megkeresett hatóság úgy nyilatkozott, hogy ismereteik szerint az ingatlanon jelenleg semmilyen tevékenységet nem folytatnak.
A kiszabott bírságok nem vezettek eredményre, a kötelezett a befizetést nem teljesítette, a bírságok adók módjára történő behajtása sikertelen volt.
3. A jegyzőt, illetve a Tiszántúli Környezetvédelmi Felügyelőség igazgatóját felkértem arra is, hogy a tárggyal összefüggő hatályos jogszabályokkal kapcsolatos észrevételeikről, javaslataikról, a jogalkalmazás során felmerülő nehézségekről is tájékoztassanak.
A környezetvédelmi hatóság igazgatója kiemelte, hogy az Áe. végrehajtási szabályozása szűk keretet biztosít a határozatok kikényszerítésére. Az általában nagy költségigényű környezetvédelmi ügyekben az Áe. 82. § (1) a) pontja nem alkalmazható, mert a hatóságok nem rendelkeznek a kötelezettségek megelőlegezéséhez szükséges pénzeszközökkel, másrészt ha rendelkeznének, akkor sem biztos, hogy utólag a kötelezettől a munkálatok ellenértéke behajtható. A végrehajtási bírság kivetése sem vezet sok esetben eredményre, mert a meg nem fizetés újabb feladatot ró a hatóságra. Gyakran előfordul, hogy az ügyfél felkutatása jelent nehézséget, mert a felelős személyek ismeretlen helyre távoznak és a küldemények kézbesítése nem vezet eredményre. Ilyenkor hiába tekinthető a határozat kézbesítettnek, ha az ügyfél nem tud arról, hogy mit tartalmaz a határozat. Az igazgató rámutatott, hogy önkéntes jogkövetés hiányában az ügyek hosszabb ideig nem oldódnak meg és így sérülhet az állampolgárok egészséges környezethez való joga.
Hajdúböszörmény jegyzője a telepengedély alapján gyakorolható ipari és szolgáltató tevékenységekről, valamint a telepengedélyezés rendjéről szóló 80/1999. (VI.11.) Korm. rendelet hiányosságára hívta fel a figyelmem. Közölte, hogy a társhatóság és a lakosság által többször szorgalmazott telepbezárást a jegyző jogszabályi felhatalmazás hiányában nem tehette meg. A jogszabály 8. § (3) bekezdésének d) pontja alapján a jegyző a telepen folytatott tevékenység gyakorlását legfeljebb 90 napra felfüggesztheti vagy korlátozhatja. Ez a rendelkezés kizárólag azokra az esetekre alkalmazható, amikor az ügyfél kért engedélyt, de attól eltérően gyakorolja a tevékenységet, illetve nem tesz eleget az előírt feltételeknek. Arra az esetre azonban nem terjed ki a jogszabály hatálya, amikor illegálisan létesítenek és üzemeltetnek telepet, ezért csak szabálysértési eljárást lehetett lefolytatni.
4. Megállapítottam, hogy az érintett hatóságok a hatáskörükbe tartozó intézkedéseket megtették, ezért eljárásukkal összefüggésben visszásság nem merült fel. Ugyanakkor tény, hogy a terület használója – a hatósági fellépések ellenére - éveken keresztül végezhette a tevékenységet, ami viszont felveti a jogszabályok hiányosságát. Ha  ugyanis a jogszabály alapján tett intézkedésekkel nem  szüntethető meg a sérelmezett és a hatóság által megtiltott tevékenység, akkor az alapul szolgáló jogszabály igényel módosítást.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa egy korábbi – zajpanasz alapján indult - vizsgálatának megállapításai alapján felkérte a korábbi környezetvédelmi minisztert, hogy dolgozzon ki olyan eljárási rendet, amely biztosítja, hogy a vizsgálatok a valós zajkibocsátást mutatják. Ennek megvalósításáig a környezetvédelmi hatóságok - az Áe. alapján - előzetes értesítés nélkül járjanak el és az ellenőrzöttet a zajmérés megkezdése előtt szóban értesítsék, majd az Áe. 17. § (2) bekezdésének megfelelő jegyzőkönyvet vegyenek fel, amely tartalmazza az ügyfél azon nyilatkozatát, hogy a mérésen részt kíván-e venni, vagy sem.
A miniszter szerint a valós értékek megállapíthatóságához az egyik megoldás az lenne, ha az Áe. 3. §-ának (6) bekezdése a környezetvédelmi igazgatási ügyeket is nevesítené. Ekkor a környezetvédelmi államigazgatási ügyekben az Áe. rendelkezéseit csak akkor kellene alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik. Az Áe. módosításával egyidejűleg az 1995. évi LIII. törvényt is ki kellene egészíteni a hatósági ellenőrzés speciális szabályaival. A másik lehetőség az, ha az Áe. hatósági ellenőrzésre vonatkozó szabályai módosulnának úgy, hogy az ellenőrzés megkezdésekor is mellőzhető lenne az ügyfél értesítése. A miniszter közölte, hogy az Áe. folyamatban lévő kodifikációja során kezdeményezni fogja ezeket a megoldásokat. Közölte azt is, hogy az ombudsmani jelentés egy példányának megküldésével intézkedett annak érdekében, hogy a környezetvédelmi hatóságok a zajvizsgálatok során előzetes értesítés nélkül járjanak el és az ellenőrzöttet a zajmérés megkezdése előtt szóban értesítsék, majd vegyenek fel jegyzőkönyvet, amely tartalmazza az ügyfél nyilatkozatát, hogy a mérésen részt kíván-e venni, vagy sem. (OBH 2435/2000.)
A környezetvédelmi és vízügyi miniszter 2003. április 9-én arról tájékoztatott, hogy a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvénytervezet egyeztetése alkalmával a tárca által javasolt módosításokat továbbra is fenntartják, szorgalmazzák.
5. A közigazgatási hatósági eljárás általános szabályairól szóló törvény szabályozási koncepciója szükségesnek tartja a végrehajtási eljárás hatékonyságának fokozását.
2002. szeptember 12-én a törvény szabályozási koncepciójának tervezetével kapcsolatban az alábbi észrevételeket tettem.
„11. A határozat azonnali végrehajtását a hatóság jelenleg csak akkor rendelheti el, ha életveszély miatt vagy a közbiztonság érdekében az szükséges, illetôleg az azonnali végrehajtás elmaradása jelentôs vagy helyrehozhatatlan kárral járna; a határozat valakinek a tartásáról vagy gondozásáról rendelkezik; törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet más fontos ok miatt lehetôvé teszi. Álláspontunk szerint nyomós magánérdek, vagy közérdek is kellően fontos ok lehetne a határozat azonnali végrehajthatóságának kimondásához.
13. (…) A végrehajtás módjáról a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv határoz. Így, ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette a kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható. Véleményünk szerint a normaszövegből az derül ki, hogy a bírságoló határozatban új teljesítési határidőt kell meghatározni. Ez pedig burkolt határidő hosszabbítás. Úgy gondoljuk, elegendő lenne a „a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt” szövegrész elhagyása.”
A törvény tervezetéről 2003. április 7-én tett észrevételeim között szerepel, hogy „a közigazgatási eljárás legkevésbé hatékony része a hatósági ellenőrzés. A tervezett szabályozás próbál ezen segíteni, de a ma már nagyobb jelentőségű, újfajta hatósági eljárásokra nincs kellően tekintettel. Az adóellenőrzésre talán kiválóak lehetnek ezek a szabályok, de az engedély nélküli építkezés, természet– vagy környezetkárosítás felderítésére nem alkalmasak. Így különösen a helyszíni ellenőrzés szabályozásakor a helyszíni szemle szabályai érvényesülhetnének a rendőrségi segítség igénybevétele tekintetében(…) Jelentős súlyú – pl. környezetkárosítást okozó – ügyekben már a tényállás megismerése sem veszélytelen a hatóság számára.”
A természetben okozott károk véges javakat pusztítanak, sok esetben jóvátehetetlen károsodást idéznek elő, emiatt a vizsgálthoz hasonló ügyekben különösen fontos a gyors és hatékony hatósági fellépés, illetve az ehhez alapul szolgáló jogszabályi háttér.
Mivel a tervezettel kapcsolatos álláspontomat már kifejtettem, a konkrét ügy bemutatásával csak megerősíteni kívánom, hogy az új törvényben indokolt a végrehajtásnak és a hatósági ellenőrzésnek a jelenleg hatályostól eltérő – szigorúbb - szabályozása.
6. 2002-ben OBH 3375/2002. számon átfogó vizsgálatot folytattam a káros környezeti hatásokat eredményező, telepengedélyhez kötött tevékenységek engedélyezési eljárásairól. A vizsgált panaszok közül többnél azt állapítottam meg, hogy a jegyzők a környezetben élők panaszára nem indították meg a már működő, telepengedéllyel nem rendelkező vállalkozások esetében a telepengedélyezési eljárást. A jegyzők a bejelentéseket nem vizsgálták ki, illetőleg arra az álláspontra jutottak, hogy a 80/1999. (VI.11.) Korm. rendeletben meghatározott határidőig (akkor: 2002. december 31.) nincs hatáskörük érdemi intézkedést tenni. A beadványokat ezért különböző szakhatóságokhoz továbbították intézkedés megtétele céljából. A már befejezett vizsgálatok alapján az illetékes jegyzőket felkértem a szükséges eljárás lefolytatására. Az OBH 2330/2001. számú ügyben a budaörsi jegyző - elfogadva kezdeményezésemet - megindította a telepengedélyezési eljárást. Ugyanakkor az OBH 1095/2001. számú ügyben a XV. kerületi jegyző arról tájékoztatott, hogy nincs módja a jogszabály alapján az eljárást lefolytatni. A megyei közigazgatási hivataloktól kapott tájékoztatásokból megállapítottam, hogy Hajdú-Bihar megyében és Budapesten a már működő vállalkozások esetében a telepengedély iránti kérelem benyújtására meghatározott határidő előtt a lakossági panaszok alapján "hatáskör hiányában" nem folytatják le hivatalból a telepengedélyezési eljárást. A tájékoztatást adó többi megyében a hatáskör hiánya – helyesen - fel sem merült kérdésként.
A 80/1999. (VI.11.) Korm. rendelet újabb módosítása a közeljövőben várható. Az érintett tárcák képviselőinek részvételével tartott egyeztetéseken folyamatosan jelzem a lakóközösség alkotmányos jogai fokozottabb védelmének szükségességét, illetve ehhez kapcsolódóan a rendelet módosítására vonatkozó javaslataimat.

Budapest, 2003. április 26.

Lenkovics Barnabás