OBH 2940/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A Hivatalomhoz forduló panaszos beadványában a BRFK elhúzódó eljárását sérelmezte egy közlekedési szabálysértési ügyben, melynek részese volt.
Az ügyben alkotmányos joggal összefüggő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében megkerestem a budapesti rendőrfőkapitányt a panasz kivizsgálása és a vonatkozó iratok megküldése érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
A jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1978. évi IV. a Büntető Törvénykönyvről (Btk.):
190. § Ha a közlekedési balesettel érintett jármű vezetője a helyszínen nem áll meg, illetve onnan eltávozik, mielőtt meggyőződnék arról, hogy valaki megsérült-e, avagy az életét vagy testi épségét közvetlenül fenyegető veszély miatt segítségnyújtásra szorul-e, amennyiben súlyosabb bűncselekmény nem valósul meg, vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról (Be.)
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
Az eljárásnak ebben a kezdeti szakaszában igen rövid határidők mellett kell dönteni a nyomozás megtagadásáról, elrendeléséről, vagy - ha ebben a kérdésben a rendelkezésre álló adatok alapján megnyugtatóan állást foglalni nem lehet - a feljelentés kiegészítéséről.
A feljelentés kiegészítését a nyomozó szerv vezetője rendeli el, majd szükség esetén ugyanő hosszabbíthatja meg annak határidejét. E határozata alakszerűséghez nincs kötve. Az elrendelést - és esetleges meghosszabbítását - az ügyirat eredeti és másolati példányára kell feljegyezni. E feljegyzésnek tartalmaznia kell, hogy a feljelentés kiegészítését milyen körben, összefüggésben és részletességgel kell elvégezni, továbbá, hogy a nyomozás elrendelésének vagy megtagadásának eldöntéséhez milyen forrásból, milyen tényeket, információkat kell felkutatni és biztosítani. Amennyiben a feljelentés kiegészítése 30 napon túl húzódik, úgy erről a szakmai irányítást végző nyomozó szervet tájékoztatni kell. (40/1987. BM utasítás 415-416, 424-425. pontjai)
127. § (1) A nyomozást határozattal meg kell tagadni, ha a feljelentésből vagy a feljelentés kiegészítése során szerzett adatokból megállapítható, hogy
a) a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, vagy a bűncselekmény alapos gyanúja hiányzik

1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről (Sztv.):
47. § (1) E törvény alkalmazásában eljárás alá vont személy az, akivel szemben a szabálysértési eljárást lefolytatják.
54. § (1) Tanúként az hallgatható meg, akinek olyan tényről van tudomása, amelynek a szabálysértési ügy szempontjából jelentősége van.
57. § (1) A tanúvallomást megtagadhatja
a) az eljárás alá vont személy hozzátartozója;
b) az, aki magát vagy hozzátartozóját bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetésével vádolná, az ezzel kapcsolatos kérdésben.
82. § (1) A szabálysértési eljárás feljelentés, illetőleg a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy észlelése vagy tudomása alapján indulhat meg.
(4) Az érdemi határozatot az eljárás megindítását követő harminc napon belül kell meghozni. Ha az ügy bonyolultsága vagy más elháríthatatlan akadály indokolja, a szabálysértési hatóság vezetője egy alkalommal az ügyintézési határidőt legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja.
83. § (1) Amennyiben a feljelentés adatai nem adnak elegendő alapot a felelősség megállapítására, illetőleg az eljárás megszüntetésére, a tényállás tisztázása érdekében a szabálysértési hatóság
a) felhívja a feljelentőt további adatok közlésére, meghallgatja az eljárás alá vont személyt, szükség esetén a sértettet, a feljelentőt, illetve más, tanúként számba jöhető személyeket;
b) szakvéleményt szerez be, meghallgatja a szakértőt, illetve a szaktanácsadót;
c) iratokat, tárgyi bizonyítási eszközöket szerez, illetve szereztet be;
d) külön jogszabályban meghatározott feltételek alapján más szerveket adatok közlésére hív fel.
87. § (1) Amennyiben az eljárás adatai elegendő alapot szolgáltatnak az eljárás alá vont személy felelősségének megállapítására, a szabálysértési hatóság pénzbírságot szabhat ki, figyelmeztetést, járművezetéstől eltiltást, kiutasítást, illetőleg elkobzást alkalmazhat, valamint kártérítést és eljárási költséget állapíthat meg.
88. § (1) A pénzbírság kiszabását, a figyelmeztetést, a járművezetéstől eltiltást, az elkobzást és a kiutasítást megállapító határozattal szemben az eljárás alá vont személy, törvényes képviselője vagy védője, a 85. § (1) bekezdésének 2. fordulatában meghatározott kártérítést illetően a sértett is a marasztaló határozatot hozó szabálysértési hatóságnál a határozat közlésétől számított nyolc napon belül kifogást nyújthat be.
89. § (1) A kifogás alapján a szabálysértési hatóság a határozatát visszavonhatja, vagy - a kifogást tevő javára - módosíthatja.

218/1999. (XII. 28.) Korm. rendelet az egyes szabálysértésekről:
44. § (2) Annak a járműnek a vezetője, aki az elsőbbségre vagy az előzésre vonatkozó szabályok megszegésével a közlekedés más résztvevőjét hirtelen fékezésre vagy irányváltoztatásra kényszeríti,
százezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
54. § (1) Aki a közúti közlekedés szabályait - a 42-52. §-ban meghatározott eseteken kívül - megszegi,
harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

11/2000. (II. 23.) BM rendelet az Sztv. végrehajtásáról:
22. § (1) A feljelentést és a vele egy tekintet alá eső iratot a szabálysértési hatóság részéről eljáró személy a jogsértés tudomására jutását követő nyolc napon belül - a mellékleteivel együtt - küldi meg a szabálysértési eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz vagy bírósághoz.
(2) Amennyiben a feljelentés megtételekor a szabálysértés elkövetője ismeretlen, az eljárást az ismeretlen személlyel szemben kell megindítani.
24. § (1) A szabálysértési eljárás a szabálysértési számon történő iktatás napjával indul meg.

A megállapított tényállás:
	A budapesti rendőr-főkapitánytól kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján az alábbi tényállás állapítható meg: 2002. január 31-én, a XIII. kerületben ismeretlen személy nekiütközött a panaszos által vezetett gépkocsinak. A helyszínen a BRFK Közlekedésrendészeti Főosztályának munkatársai intézkedtek. A helyszíni jegyzőkönyv tanúsága szerint a balesetet okozó - egyébként ismert forgalmi rendszámú - gépjármű vezetője a rendőrök érkezése előtt eltávozott a helyszínről. A sértett saját kezűleg írt nyilatkozatában a felelősségét nem ismerte el.
A fenti körülmények miatt az ismeretlen elkövetővel szemben felmerült a cserbenhagyás vétségének gyanúja, ezért a BRFK Közlekedésrendészeti Főosztályán 2002. február 20-án feljelentés kiegészítést rendeltek el (172-358/2002.bü. szám), melynek határidejét március 20-ig meghosszabbították. A feljelentés-kiegészítés keretében március 11-én meghallgatták a panaszost, aki elmondta, hogy a balesetet okozó gépjármű vezetője a helyszínen átadta neki a névjegykártyáját, amit ő a kiérkező rendőröknek megmutatott. A BRFK-n még aznap megtagadták a nyomozást, a határozatot azonban csak április 16-án tudták kézbesíteni a panaszos részére, mert kétszer "ismeretlen" jelzéssel érkezett vissza a tértivevény.
	A határozat jogerőre emelkedését követően a BRFK az ügy iratait a szabálysértési eljárás lefolytatása céljából április 22-én megküldte a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező XIII. kerületi Rendőrkapitányságnak. Az ügyet április 30-án 153-51-161/2002. számon iktatták a Közrendvédelmi Osztályon, és - "előkészítő eljárás" keretében - 2002. május 6-án a balesetet okozó személy feleségét, majd május 14-én a panaszos által korábban megnevezett személyt hívták fel adatszolgáltatásra. Az adatkérés célja a szabálysértési eljárás megindítása volt. A megkeresett személy május 22-én tett nyilatkozatában közölte, hogy "a szabálysértési eljárás megindítására nincs szükség, mert a másik gépjármű vezetője is elismerte, hogy felelős a balesetért."
A Közrendvédelmi Osztály erre tekintettel május 28-án átadta az iratokat az Igazgatásrendészeti Osztálynak, ahol június 4-én iktatták 01409/2002. szabálysértési számon. Az ügyben július 8-án hozott első fokú határozatban 20 ezer Ft pénzbírsággal sújtották az eljárás alá vont személyt, aki a határozat ellen 8 napon belül kifogással élt. A kifogásnak a szabálysértési hatóság helyt adott, és július 22-én kelt határozatával az eljárás alá vont személyt figyelmeztetésben részesítette. Miután az eljárás alá vont személy kifogási jogáról augusztus 7-én tett nyilatkozatában lemondott, a jogerős határozatot a hatóság augusztus 8-án megküldte a panaszos részére.

A vizsgálat megállapításai:
	A budapesti rendőr-főkapitány az általa lefolytatott vizsgálat alapján megállapította, hogy "az alapcselekmény téves jogi minősítése, ezáltal az ügyben elrendelt feljelentés-kiegészítés valószínűleg a panaszosnak a helyszínen tett hiányos nyilatkozatára vezethető vissza." Ez a körülmény - vagyis, hogy a panaszos megmutatta-e a névjegykártyát a rendőröknek a helyszínen vagy sem - azonban nem bizonyítható.
A szabálysértési feljelentést 2002. február 6-án foglalták írásba (170/1-375/2002.), az iratokból azonban nem derül ki, hogy pontosan mikor adták át - bűncselekmény gyanúja miatt - a Közlekedésbaleseti Osztálynak. Itt február 20-án rendelték el a feljelentés-kiegészítését, amit a Be. 126. § (1) értelmében 15 napon belül kell teljesíteni. Ez a határidő hosszabbítható meg egyszer 15, majd - ha vizsgálatot kell tartani - további 30 nappal. A megküldött iratokból azonban az sem derül ki, hogy a nyomozó hatóság mikor hosszabbította meg a feljelentés kiegészítésének a határidejét, ugyanis az erre vonatkozó rendelkezést nem dátumozták. 
A nyomozást megtagadó határozat kézbesítésére két ízben azért nem került sor, mert a borítékon tévesen tüntették fel a panaszos lakcímét (a házszámot), és az elírást csak a harmadik kézbesítés alkalmával korrigálták.
	Ezt követően az ügyet - a szabálysértési eljárás lefolytatása céljából - április 22-én áttették a XIII. kerületi Rendőrkapitánysághoz, ahol viszont a tényleges szabálysértési eljárás csak június 4-én indult meg. Addig "szabálysértési előkészítő eljárást" folytattak, melyet azonban sem az Sztv., sem más törvény nem szabályoz. Ennek keretében - az Sztv. 54. és 57. §-aira való hivatkozással - írásbeli nyilatkozattételre hívták fel a gépkocsi tulajdonosait. Az Sztv. 83. § (1) alapján - ha a feljelentés adatai nem elégségesek a határozathozatalhoz - a hatóság bizonyítást folytathat le. A szabálysértési eljárást az ügyiratok áttételét és iktatását követően rögtön meg kellett volna indítani, és az Sztv. 82. § (4) alapján 30, - indokolt esetben 60 - napon belül határozatot hozni.
	Mindezekre tekintettel vizsgálatom során megállapítottam, hogy a nyomozó és a szabálysértési hatóság eljárása visszásságot okozott a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) alapján - a hasonló esetek jövőbeni megelőzése érdekében - ajánlást teszek a budapesti rendőr-főkapitánynak, hogy gondoskodjon arról, hogy az irányítása alá tartozó rendőri szervek a szabálysértési feljelentések érkezését követően minden esetben az Sztv. szabályainak megfelelően járjanak el. Emellett felhívom a budapesti rendőr-főkapitány figyelmét a Be.-ben rögzített határidők pontos betartásának, valamint adminisztrációjának szükségességére.

Budapest, 2002. november 12.

Takács Albert