Előadó: dr. Izafé Éva 

J e l e n t é s
az OBH 2611/2002. számú ügyben

Az eljárás megindulása

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott ingatlanának helyreállításával kapcsolatban az épület bontása nem a bontási engedélyben foglaltaknak megfelelően történt, valamint azt is, hogy az engedélytől való eltérés okát a panaszossal nem közölték.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált tulajdonhoz való jog, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való  megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás

A panaszos az ügyében kiadott határozatok és a helyreállítási munkálatok kifogásolása tárgyában előadta, hogy a 2001. évi márciusi, nagy, tiszai árvíz olyan mértékben megrongálta a 80 m2 alapterületű összkomfortos  lakóházát és a 18,20 m2 területű zárt-fedett teraszt, hogy a hatóság 2001. július 24-én a részleges bontásról döntött. A kijelölt kivitelező azonban a  munkálatok során az engedélytől eltért, amit - a panaszos fellebbezését követően - a helyszíni szemle során elismertek, de ennek okát a panaszossal nem közölték és ezt a kiadott határozat sem rögzítette. 2001. novemberében a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal munkatársa egy olyan megállapodást készített aláírásra, amely szerint a 49,16 m2 lakóház, illetve lakóházrész helyreállítása 12,5 millió forint ( 255.000 Ft/nm) összeget tesz ki, amelyből 9 millió forint a jelzálog. A panaszos ezt nem írta alá. Később 2002. február 26-án megkapta a használatbavételi engedélyt, amelyet megfellebbezett, mivel továbbra is sérelmezte, hogy a kivitelező az építési engedélytől eltért, valamint tűzvédelmi, épületszerkezeti és közegészségügyi szempontból is kifogásai voltak.
2001. november 22-e óta többször fordult levélben és személyesen az újjáépítési bizottsághoz, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatósághoz, a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatalhoz és más szervekhez, de nem kapott választ arra, hogy miért került a 49,16 m2-es lakás(rész) helyreállítása 12,5 millió Ft összegbe. Miért nem a 80 m2 alapterületről készült a helyreállítási feltételeket tartalmazó megállapodás, ti. a kárfelmérés szerint 80 m2 a károsodott építmény alapterülete. Sérelmezte még, hogy csak egy hónapig kaptak lakhatási támogatást, holott az ingatlan a mai napig használhatatlan, és máshol laknak. Kifogásolta még, hogy a háromtagú család (a 77 éves mozgáskorlátozott édesanya, a 27 éves felnőtt gyermek és a 49 éves leszázalékolt, mozgáskorlátozott nyugdíjas panaszos) nem kapta meg a napi 600 Ft/fő étkezési támogatást, holott a hasonló helyzetben lévő károsultak ezt megkapták.
Azt is előadta, hogy a kárfelmérő adatlap mellékletét képező tételes hibajegyzéket nem ismertették  vele.
Kifogásolta továbbá azt is, hogy a lakás hasznos alapterületébe beleszámították a 26,5 m2 alapterületű teraszt (határozatban: 25,6 m2), ami a valóságban 18,2 m2, és a panaszos közlése szerint nem került elbontásra.
Az árvízkárosult panaszos ügyében 2001-ben döntöttek a helyreállítandó épület építési engedélyéről. A fellebbezést követően több másodfokú határozat született, majd megtörtént a helyreállítás is.
Vásárosnamény Város Kiemelt Első Fokú Építésügyi Hatóságtól megkeresésemben kértem az épület(rész) bontására vonatkozó határozat megküldését, mert az építést engedélyező határozatok mellett ez nem állt rendelkezésemre. Amennyiben az ügyben újabb döntések születtek, úgy ezen határozatok  megküldését is kértem.
A rendelkezésemre álló iratok szerint a panaszos ügyében 2001. március 15-én kárfelmérő adatlap felvételére került sor. Ebben a károsodott alapterület 80 m2, az építmény becsült értéke 700 ezer forint, melynek újjáépítési költsége 1,2 millió forint.
A jegyző az iratokat megküldte, és egyben arról tájékoztatott, hogy a panaszos ügyében nem született külön bontási határozat, hanem a határozat egyben bontási és építési engedély is. Az első fokú határozatban a bontandó épületrész részletezésekor helytelenül a teljes épületet tüntették fel, de a helyreállítandó épületrész részletezésekor a ténylegesen helyreállítandó terület szerepel. A fellebbezést követően a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal a határozatot megváltoztatta és a bontandó, valamint az újjáépítendő alapterületet helyesen tüntette fel, kimondva, hogy a részleges bontást követően a bontás helyére azonos hasznos alapterületű földszintes, családi lakóépületrész épül. A helyreállítást követően az építési hatóság kiadta a használatbavételi engedélyt, melyet 2002. 05. 23-án visszavont, később pedig 2002. 09. 10-én a használatbavételi engedély iránti kérelmet határozattal elutasította. Az indokolás szerint a használatbavételi engedély megfellebbezését követően a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal megállapította, hogy az épületrész helyreállításánál az engedélyezett tervtől több ponton eltértek. 
"A bejárati ajtó előtt lévő 2,03 m x 1,00 m méretű - a tervrajzon az újjáépítendő épületrésszel fedett, - közös födémezéssel és tetőszerkezettel jelölt -  nyitott teraszrész nem úgy valósult meg, mivel elmaradt a bejárati teraszlépcső melletti 38 cm x 38 cm kisméretű téglapillér is. Az újjáépítendő és megmaradó (helyreállítandó) épületrészt az engedélyes terv közös (egysíkú) tetőhéjazattal és egységes JAMINA hornyolt cserépfedéssel jelöli, ezzel szemben a megmaradó épületrészen a kivitelezés folyamán (10-15 cm-es tetősík-visszaugrással) meghagyásra került a szabványpala héjazat."
Az építési hatóság megállapította továbbá, hogy a használatbavételi engedély kiadásának feltételei nem álltak fenn, ezért az építési hatóság a már kiadott használatbavételi engedélyt visszavonta. Négy hónap elteltével az épületrészre vonatkozó használatbavételi engedély iránti kérelmet elutasította, és a használatot a rendeltetésszerű és biztonságos használatra alkalmassá tételig megtiltotta. Az indokolásban megállapította, hogy a közigazgatási hivatal által jelzett hiányosságokon túl további eltérések is tapasztalhatók.
•	A lábazat szintje a régi épületrésznél alacsonyabb. 
•	A hátsó homlokzat nem az engedélyes terveknek megfelelő.
•	A tetőszerkezet láng- és gombamentesítése nincs megoldva.
•	A kémény mellett közvetlenül elhelyezkedő szarufa tűzveszélyt okozhat.
•	A szarufák összekapcsolása nem szabványos.
•	A hátsó homlokzaton a lefolyó-csatorna a vizet a szomszédos ingatlanra vezeti.
Az építési hatóság nem osztotta a panaszosok által igénybevett építésügyi és igazságügyi szakértő azon véleményét, amely szerint a nagy értékű helyreálltással érintett részt - a gazdaságosság mérlegelése nélkül - részlegesen vissza kell bontani és újjáépíteni. Az építési hatóság megítélése szerint a hátsó épületrész csak felújításra került, az utcafronti épületrészen pedig a rendeltetésszerű és biztonságos használat érdekében elégséges mindazon munkálatok elvégzése, amelyek a hatóság által felvett jegyzőkönyvben és a fenti felsorolásban szerepelnek. A határozat azt is tartalmazza, hogy az építési hatóság nem alkalmazott  hatósági kötelezést, mivel a nagy értékű helyreállításra vonatkozóan nincs a tulajdonosok által aláírt szerződés. A tulajdonosok többször megismételt nyilatkozata alapján a kivitelezőnek nincs lehetősége bejutni a munkaterületre. Az építésügyi hatóság kifejtette, hogy kötelezéssel nem korlátozhatja a tulajdonosi jogokat. Erre külön polgári peres eljárás keretében nyílik lehetőség. A nagy értékű helyreállítással érintett épületrészen nincsenek olyan hiányosságok, melyek következtében az épület élet-, vagy balesetveszélyes lenne, vagy idegen ingatlanban kárt okozna.
A lakhatási és étkeztetési támogatás biztosítására vonatkozóan a panaszostól azt kértem, hogy tájékoztasson a támogatás folyósítására illetékes hatóságról, hogy annak megfelelően kérhessek információt. (Vámosatya Község Önkormányzata, Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság) A panaszostól  erre vonatkozóan visszajelzést nem kaptam.
 
Az ügy jogszabályi háttere

1999. évi LXXIV. törvény a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről
Az Országgyűlés az Alkotmányból, a nemzetközi egyezményekből eredő feladatok teljesítése érdekében, valamint az életet és a vagyonbiztonságot, a természetes és épített környezetet veszélyeztető természeti és civilizációs katasztrófák megelőzése és károsító hatásai elleni védekezés egységes irányítási rendszerének kialakítása és működtetése, továbbá a veszélyhelyzetben, illetve a katasztrófa sújtotta területeken alkalmazható szabályok bevezetése céljából a következő törvényt alkotja:
Általános szabályok
1. § (1) A katasztrófák megelőzése és az ellenük való védekezés (a továbbiakban: katasztrófavédelem) nemzeti ügy. A védekezés egységes irányítása állami feladat.
(2) Minden állampolgárnak, illetve személynek joga van arra, hogy megismerje a környezetében lévő katasztrófaveszélyt, elsajátítsa az irányadó védekezési szabályokat, továbbá joga és kötelessége, hogy közreműködjön a katasztrófavédelemben.
2. § (1) A védekezést és a következmények felszámolását az erre a célra létrehozott szervek és a különböző védekezési rendszerek működésének összehangolásával, valamint a polgári védelemről szóló 1996. évi XXXVII. törvény (a továbbiakban: Pvt.) alapján létrehozott polgári védelmi szervezetek, a hivatásos katasztrófavédelmi szervek, a hivatásos önkormányzati tűzoltóság, a gazdálkodó szervezetek, a Magyar Honvédség, a Határőrség, a rendvédelmi szervek és az állampolgárok, továbbá az Országos Meteorológiai Szolgálat, az Országos Mentőszolgálat, az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat, az önkéntesen részt vevő társadalmi szervezetek, valamint a civil és az erre a célra létrehozott köztestületek, továbbá a nem természeti katasztrófák esetén annak okozója és előidézője, az állami szervek és az önkormányzatok (a továbbiakban együtt: katasztrófavédelemben részt vevők) bevonásával, illetve közreműködésével kell biztosítani.
(2) A katasztrófavédelemben részt vevők feladataikat - ha jogszabály másként nem rendelkezik - e törvény alapján, illetőleg a polgári védelmi kötelezettség keretében látják el.
Értelmező rendelkezések
3. § E törvény alkalmazásában:
h) Katasztrófasegély: a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételeknek a központi költségvetésben létrehozott tartalékából történő biztosítása.
i) Katasztrófa sújtotta terület: az a terület, ahol a katasztrófa károsító hatása érvényesül, és ezt a Kormány kinyilvánítja.
j) Katasztrófavédelem: a különböző katasztrófák elleni védekezésben azon tervezési, szervezési, összehangolási, végrehajtási, irányítási, létesítési, működtetési, tájékoztatási, riasztási, adatközlési és ellenőrzési tevékenységek összessége, amelyek a katasztrófa kialakulásának megelőzését, közvetlen veszélyek elhárítását, az előidéző okok megszüntetését, a károsító hatásuk csökkentését, a lakosság élet- és anyagi javainak védelmét, a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosítását, valamint a mentés végrehajtását, továbbá a helyreállítás feltételeinek megteremtését szolgálják.

1025/2001. (III. 23.) Korm. határozat a beregi térségben 2001. év tavaszán keletkezett árvízi károk enyhítéséről
3. A Kormány kötelezettséget vállal arra, hogy
a) az elpusztult vagy megrongálódott lakásokat legalább a veszélyhelyzet bekövetkeztét megelőző minőség és komfortfokozat szerint újjáépíti. Ennek 100%-os fedezetét a költségvetésből biztosítja;
b) az önkormányzati kötelező feladatok ellátásához szükséges épületeket, utakat (tulajdoni, kezelői formáiktól függetlenül), hidakat, egyéb műtárgyakat és kompokat a veszélyhelyzetet megelőző használhatósági szinten helyreállítja. Ehhez a fedezetet 100%-ban a költségvetésből biztosítja.
4. A Kormány az újjáépítéssel kapcsolatos soron kívüli feladatokat az alábbiakban határozza meg:
a) A katasztrófát követő újjáépítés és helyreállítás során a közbeszerzésről szóló 1995. évi XL. törvény 6. §-ának h) pontját kell alkalmazni.
......
8. A Tiszán levonuló árvíz kapcsán elrendelt védekezés költségeit a továbbiakban is elsősorban a megyék vis maior kereteiből kell finanszírozni; az azt meghaladó költségeket a költségvetés megtéríti.

1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat a 2001. évi tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települések helyreállítására és újjáépítésére
2. A helyreállítás és újjáépítés végrehajtásának irányelvei a következők: .....
g) ha a károsult nem fogadja el az építési, újjáépítési szolgáltatást, akkor az állam a lakóépület tényleges kárát téríti meg, melyről a megyei közigazgatási hivatallal köt megállapodást;

A Helyreállítási és Újjáépítési Tárcaközi Bizottság  3/2001. (V. 7.) határozata
6. Helyreállítás csak építési szolgáltatással történhet, a károsodott által aláírt egyszerűsített  szerződés alapján, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének megbízása alapján a települési újjáépítési biztos és az illetékes műszaki ellenőr ír alá, amelyet a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője ellenjegyez. Megegyezés hiányában az illetékes építési hatóság eljárása alapján kell dönteni.

1104/2001. (XI. 12.) Kormány határozat a 2001. évi  tiszai árvíz során károsodott Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei  települések helyreállításáról és újjáépítéséről szóló 1033/2001. (IV. 12.) Korm. határozat módosításáról.
A Kormányhatározat többek között határidők részbeni végrehajtását rögzíti, illetve határidő módosításról rendelkezik, és más technológiai eljárásokat rögzít. A Kormányhatározat nem szól arról, hogy a károsult nem kérheti a kára megtérítését és kizárólag csak építési szolgáltatásra jogosult.

179/1999. (XII. 10.) Korm. rendelet a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvény végrehajtásáról
A katasztrófasegély nyújtásának szabályai
16. § (1) A hazai és nemzetközi segítségnyújtásra fordítható előirányzat (vis maior alap) az éves központi költségvetésben külön kerül jóváhagyásra. Az előirányzat felhasználásáról a KKB javaslatát figyelembe véve a Kormány dönt. A végrehajtásba bevont szervek és szervezetek katasztrófa elleni védekezéssel összefüggő visszapótlási költségeiről, a visszapótlás eseteiről, illetve mértékéről a Kormány dönt.
(2) A katasztrófasegély felhasználására vonatkozó döntés-előkészítési feladatokat a KKB végzi és a Kormány dönt annak mértékéről.
(3) A Kormány által jóváhagyott keretből kell biztosítani a katasztrófák következményeinek felszámolása érdekében a katasztrófa sújtotta területen az alapvető életfeltételek biztosításához nyújtandó katasztrófasegélyt.
(4) A keretek elosztására - a katasztrófa sújtotta területek védelmi bizottságainak, valamint a védekezésben részt vevő szervek vezetőinek véleménye alapján - a KKB tesz javaslatot a Kormánynak. A döntésnél az azonos helyzetben lévők esetén előnyben kell részesíteni azon településeket, amelyek a felkészülés, a megelőzés érdekében megtették a lehetőségeknek megfelelő, szükséges intézkedéseket.
 (5) A védekezés során felmerülő költségek jogszerű felhasználásáért helyi szinten a polgármesterek, megyei szinten a védelmi bizottságok elnökei a felelősek.
A katasztrófavédelemmel kapcsolatos anyagi-pénzügyi ellátás
17. § (1) A katasztrófavédelem központi védekezési költségeit - az önvédelmi jellegű katasztrófavédelmi szervezetek fenntartási és működési költségei kivételével - az állam viseli, azokat a központi költségvetésben a Belügyminisztérium, illetőleg a minisztériumok és az országos hatáskörű szervek fejezeteiben Katasztrófavédelem cím alatt kell előirányozni.

232/1996. (XII. 26.) Korm. rendelet a vizek kártételei elleni védekezés szabályairól
1. § E rendelet alkalmazásában:
3. a védekezés államigazgatási feladatai: a védekezéssel összefüggő rendvédelmi, szociális és egészségügyi hatósági, továbbá a műszaki feladatok ellátásához szükséges munkaerő, eszköz, anyag, felszerelés rendelkezésre állása, valamint a vizek kártételei által fenyegetett területeken az élet- és vagyonbiztonság érdekében végzendő megelőző és operatív feladatok;

1987. évi XI. törvény a jogalkotásról
Határozat
46. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány, a kormánybizottságok, az önkormányzatok és az önkormányzatok szervei határozatban szabályozzák az általuk irányított szervek feladatait, a saját működésüket, és állapítják meg a feladatkörükbe tartozó terveket.
(2) E rendelkezés nem érinti az (1) bekezdésben felsorolt szerveknek az egyedi határozat meghozatalára vonatkozó jogát.
47. § (1) Az Országgyűlés, a Kormány és a kormánybizottságok határozatainak előkészítésére vonatkozó szabályokat e szervek állapítják meg.
(2) Az önkormányzat és az önkormányzat szervei határozatának előkészítésére vonatkozó szabályokat az önkormányzat szervezeti és működési szabályzata állapítja meg.
48. § (1) Az Országgyűlés és a Kormány elrendelheti egyes határozatainak a Magyar Közlönyben való közzétételét.
(2) Az önkormányzatok és az önkormányzat szervei határozataikat a hivatalos lapjukban, illetőleg a helyben szokásos módon tehetik közzé.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
7. § (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.
(2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza, amelynek elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során megállapítottam, hogy az építési hatósági ügyben a jogorvoslat igénybevétele és a másodfokú döntést követően újabb eljárás indult.  Az új eljárásban hozott döntés azonban a panasz érdekében semmilyen megoldást nem adott, tekintettel arra, hogy az árvízkárt szenvedett épület helyreállítását az állam megbízásából végző kivitelező terhére a döntés kötelezést nem tartalmaz, és erre az első fokú hatóság álláspontja szerint nincs is lehetősége.  A kivitelező által benyújtott kérelem eredményeként a hatóság az új épületrész használatát megtiltotta, és a használatbavételi engedély iránti kérelmet elutasította. A panaszos ezt a határozatot megfellebbezte, így a közigazgatási út másod ízben került a másodfokú hatóság hatáskörébe, a kérelem elbírálása folyamatban van. Az első fokú hatóság legutóbbi fellebbezéssel támadott döntésének az lett a következménye, hogy a kivitelezőre vonatkozó kötelezés és a végrehajtatás kilátásba helyezésének (munkaterület biztosítása) hiánya miatt a kijavítás nem kezdődőtt el. A másik oldalon a panaszos továbbra is kifogásolja a munka minőségét, a kijelölt kivitelezőt és legfőképpen a 49,16 m2 alapterületű épületrész irreális összegű (12,5 millió) újjáépítési költségét, és az ehhez kapcsolódó igen magas összegű jelzálogterhelést.  A kivitelezés elfogadhatatlan minősége, a lakhatási lehetetlenség és a magas jelzálog mellett a panaszos család nem érzékeli, hogy a súlyos káruk mellett lényegében mit jelent a részükre nyújtott segítség. (Ma is máshol kénytelenek lakni.) 
Az OBH 3857/2001. számú jelentésben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese megállapította, hogy a katasztrófák elleni védekezés irányításáról, szervezetéről és a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek elleni védekezésről szóló 1999. évi LXXIV. törvényben szabályozott állami feladatvállalás - mint keretszabály - mellett a kárt szenvedett állampolgárok ügyeiben nincs egyértelmű eligazító jogszabály, amely mindenkor teljes bizonyossággal és egyértelműen meghatározza, hogy a katasztrófasegély milyen feltételekkel illeti meg az állampolgárokat. A jogalkalmazási bizonytalanságot fokozza, hogy Kormányhatározat rendelkezik állampolgárok jogairól és kötelességeiről, tekintettel arra, hogy költségvetési pénzből használt lakás vásárlására, új lakás építésére, a megrongálódott épület felújítására stb. jogosultak a károsultak, melynek fejében jelzálogjog bejegyzése történik a kérdéses ingatlanra. A kormányhatározattal történő szabályozás következménye, hogy amennyiben az árvízkárosult nem tud egyetérteni a rá vonatkozó, a lakhatási lehetőséget biztosító döntéssel, úgy nincs számára jogszabályban biztosított lehetőség más megoldás kezdeményezésére, lévén hogy határozattal való döntés hiányában jogorvoslati lehetősége nincs. …
Az Alkotmánybíróság a 37/1993. (VI.9.) számú határozatában az alkotmányossági vizsgálat során azt a kérdést tette fel, hogy a szabályozási tárgy által alkotmányosan megkívánt jogforrási forma megfelel-e a támadott rendeleti szabályozásnak. Az AB ezért megvizsgálta, hogy a támadott rendeletek tartalmaznak-e olyan szabályokat, amelyek törvényi szabályozást igényelnek. A tartalmi vizsgálat alapján az AB megállapította, hogy a másodrendűnek tekintendő eljárási kérdések mellett a jogszabályok fizetési kötelezettséget írnak elő, meghatározzák annak mértékét és körét, tehát  olyan elemeket tartalmaznak, melyeket csak törvényben lehetne jogszerűen szabályozni. Az AB a testület állandó gyakorlatának megfelelően megállapította, hogy ez a formai alkotmánysértés is megalapozza az alkotmányellenességet. 
Az Alkotmánybíróság fenti megállapítása alapján megállapítottam, hogy a megfelelő szintű szabályozás hiánya, tehát a kormányhatározatban való szabályozás a jogorvoslati joggal kapcsolatosan visszásságot okozott.
A tulajdonhoz és a jogorvoslathoz való joggal kapcsolatos visszásság megállapításán túl sérült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye is, mivel az érintett hatóságok az ügyben alkalmazandó kormányhatározatban foglaltakat nem alkalmazták, illetve olyan álláspontra helyezkedtek, hogy a kormányhatározatot Tárcaközi Bizottság döntése módosította, és az elutasítást erre alapozták. 
Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." Az Alkotmánybíróság a 11/1992. AB határozatában megállapította, hogy a jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az OBH 3857/2001. számú jelentésben felhívta a Kormány figyelmét, hogy amennyiben a vis maior károk helyreállítására vonatkozó eljárást nem az önkormányzatok útján kívánja megoldani, úgy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok kiküszöbölése érdekében célszerű a megfelelő szintű jogszabály mielőbbi kiadása. A Miniszterelnöki Hivatal válaszában közölte, hogy az IM közigazgatási államtitkára jelezte, mely szerint az igazságügy-miniszter  - a jogalkotási törvényben meghatározott felelősségének megfelelően - figyelemmel fogja kísérni a megfelelő szabályozás előkészítését.
A vizsgált ügyben a helyreállítás az erre biztosított kivitelező útján bonyolódott, a panaszos azonban az elvégzett szolgáltatást nem fogadta el, ezért az építésügyi hatóság határozatait megfellebbezte, jelezve kifogásait. A szabálytalanságokat az első fokú építésügyi hatóságon túl a közigazgatási hivatal is megállapította. A döntések értelmében a helyreállítással érintett ingatlanrész nem rendelkezik használatbavételi engedéllyel, és a hatóság annak használatát is megtiltotta. A használatbavételi engedély iránti kérelmet a helyreállítást az állam nevében végző kivitelező cég a panaszosok nevében nyújtotta be, tehát az eljárást nem a panaszosok kezdeményezték, a számtalan kifogást tartalmazó építési munka minősége terhükre nem róható, és a hatósági engedélyeknek való kijavítás elvégzése nem a panaszos család feladata. Erre a folyamatban lévő közigazgatási fellebbezési eljárásban nyílik lehetőség. 
A már korábban idézett jelentésben foglalt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok megállapításán túl jelen vizsgálatomban az építésügyi hatóság felé kezdeményezéssel, ajánlással nem élek, mivel remélhetőség az ismételt fellebbezési eljárásban mód nyílik a feltárt szabálytalanságok kiküszöbölésére, és a megfelelő kötelezés kimondásával a munka szakszerű elvégzésére.

K e z  d e m é n y e z é s e k

A már korábban feltárt és jelen vizsgálatomban idézett alkotmányos visszásságok megállapítására figyelemmel az épületrészre vonatkozó kivitelezési költség és jelzálogterhelés vonatkozásában a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját annak megvizsgálására kérem, hogy a 12,5 millió forint kivitelezési költség és a meghatározott jelzálogterhelés mennyiben felel meg a térségben végzett hasonló újjáépítési, helyreállítási munkálatok során finanszírozott kivitelezési költségnek és jelzálogterhelésnek.  

Felkérem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét és a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját, hogy a kezdeményezésekkel kapcsolatos álláspontjukról, a megtett intézkedésről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek.

Budapest, 2002. november  "        "                                                                                  

Lenkovics Barnabás