OBH 2288/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt
Tárgy:  A MÁV Rt. tulajdonába  került lakások bérlőinek jogi helyzete
Az eljárás megindulása:
A panaszos azért fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, mert a Bp. XIV. ker. Zugló Önkormányzata, mint a lakás bérbeadója a bérbeadói, valamint a lakás felújítására vonatkozó  kötelezettségét nem teljesítette. Továbbá azt is kifogásolta, hogy az önkormányzat és a MÁV Rt. közötti jogvitába Őt, mint bérlőt nem vonták be. 
A jogbiztonság valamint a szociális biztonság alkotmányos joga sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam, és az önkormányzat polgármesterét álláspontjának közlésére kértem fel.
A tényállás:
A Bp. XIV. ker Tatai utcai 3 lakásos ingatlan - amelynek az ingatlannyilvántartás szerinti tulajdonosa a Magyar Állam, és a kezelője évtizedek óta a MÁV Budapesti Igazgatósága - kezelését 1959 óta ténylegesen a Bp. XIV. kerületi Tanács VB. Házkezelési Igazgatósága végezte. Az önkormányzat az egyes állami vagyontárgyak önkormányzatok tulajdonába adásáról szóló 1991. évi XXXIII. tv. alapján a Házkezelési Igazgatóság jogutóda a Fővárosi XIV-XVI. Kerületi Ingatlankezelő Vállalat tényleges kezelésében lévő ingatlan önkormányzati tulajdonba adását kezdeményezte, de e kérelmét a Vagyonátadó Bizottság elutasította.
Ezt követően az önkormányzat az ingatlan tulajdonba adása iránti kérelmét visszavonta, és a korábban gyakorolt kezelői jogról a MÁV javára lemondott. A MÁV Rt. Budapesti Területi Igazgatóság Ingatlangazdálkodási Osztálya 2001. október 17-én levélben arról tájékoztatta a panaszos jogi képviselőjét, hogy a panaszossal nem állnak semmiféle jogviszonyban, ezért a panaszosnak a lakást elhelyezési igény nélkül el kell hagynia. A bérlő az elhelyezés iránt legfeljebb az önkormányzathoz fordulhat.
Az önkormányzat nevében a polgármester azt nyilatkozta, hogy a Zuglói Vagyonkezelő Rt. a más tulajdonában lévő ingatlan kezelését a tulajdonos megbízása nélkül nem láthatja el, ezért már többször felkérték a MÁV vezetését, az ingatlan tényleges kezelésének átvételére.
A polgármester arról is tájékoztatást adott, hogy a panaszos kereseti kérelemmel fordult a bírósághoz, melyben a lakásbérleménye felújítására vagy cserelakás biztosítására kérte kötelezni az önkormányzatot.
A vizsgálat megállapításai
A becsatolt iratokból megállapítottam, hogy a panaszos lakása a Budapest XIV. ker. 29834/1. hrsz alatt felvett 70 ha 7978 m2 földterületű "vasútállomás" művelési ágú osztatlan ingatlanon található, amelyre a Magyar Állam tulajdonjoga és a Magyar Államvasutak Budapesti Igazgatóságának kezelői joga volt bejegyezve. A lakóépület tényleges kezelését azonban a Tanács VB. házkezeléssel foglalkozó szervezete végezte az állami tulajdonban álló ingatlanok kezeléséről szóló 9/1969.(II.9.)Kormányrendelet, majd az azt módosító 26/1987.(VII.30.)MT rendelet és a 6/1987.(IX.1.)ÉVM rendelet alapján.
Tekintettel arra, hogy az ingatlan egészének rendeltetése a MÁV-hoz kötődött, de a lakóépület nem minősült vállalati bérlakásnak, a lakások kezelését ellátó szervezet az épületben lévő három lakást a tanácsi bérlakásokkal azonos módon kezelte. Az épületben lévő lakások kiutalása és a bérleti szerződések megkötése során a bérbeadó és a bérlő jogviszonyát a MÁV kezelői joga nem befolyásolta. Az állami ingatlanok kezelését rendező jogszabályok előírták valamennyi érintett hatóság számára, hogy az ingatlan-nyilvántartási adatok módosítása iránt kötelesek intézkedni, ha azt tapasztalják, hogy a tényleges kezelő és az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett szerv nem azonos. Ezen belül arra is volt jogi lehetőség, hogy a nagyobb ingatlanokat funkciójuk szerint megosszák, és ezzel a tényleges kezelő kezelői joga csak arra a területre kerüljön bejegyzésre, amelyet ténylegesen kezel. Ezen mulasztás feltárása sem tartozik a hatáskörömbe, mert az a hatályos Alkotmányunk hatályba lépését megelőzően történt.
Az állami vállalat a gazdasági társaságokról szóló törvény értelmében részvénytársasággá alakult, és a törvény erejénél fogva a tulajdonába kapta mindazokat az ingatlanokat, amelyekre a kezelői joga be volt jegyezve. Az önkormányzatok az egyes állami vagyontárgyak önkormányzatok tulajdonába adásáról szóló 1991. évi XXXIII. törvény értelemében a vagyonátadó bizottságoktól igényelhették azon ingatlanok tulajdonukba adását, amelyeknek a törvény hatálybalépése napján a jogszerű kezelőjének a tanácsot, a tanács szervét, intézményét, illetve a közüzemét vagy a költségvetési üzemét kellett volna tekinteni.
A panaszos ingatlanának önkormányzati tulajdonba adását is kezdeményezte az önkormányzat, de a vagyonátadó bizottságok azt megtagadta, mert az ingatlan már nem állami tulajdonban volt, hanem egy 100 %-ban állami tulajdonú részvénytársaság tulajdonában.
A különböző jogi személyek közötti tulajdonjogi vita nem tartozik az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálati hatáskörébe, ezért a jogi helyzet elemzését csupán azért végeztem el, mert a vita során - úgy tűnik - a harmadik fél, a bérlők érdekeit figyelmen kívül hagyták.
A bérlet polgári jogi kategóriájának szabályozását végző Ptk, a lakásbérlet, mint a bérlet speciális elemét külön törvény szabályozásába utalta. Amit a lakásbérlet kapcsán a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény nem szabályoz, arra a Ptk szabályai az irányadóak.
A lakásbérleti szerződések létrejöttének, és megszűnésük feltételeit a törvény tételesen felsorolja. Ezek között nincsen olyan szakasz amely a bérbeadó és a bérlő között létrejött szerződés megszűnését lehetővé tenné azon az alapon, hogy a bérbeadó személyében változás történt. Mivel a lakástörvény rendelkezésének hiányában a Ptk idevágó előírását kell alkalmazni, azok a következőképpen rendelkeznek:
322. § Megszűnik a szerződés, ha ugyanaz a személy lesz a jogosult és a kötelezett. A szerződés megszűnése harmadik személy jogait és kötelezettségeit nem érinti.
323. § (1) A kötelezett halálával a szerződés nem szűnik meg, kivéve, ha csak személyesen teljesíthető szolgáltatásra irányult.
432. § (3) Ha a bérbeadó személyében változás áll be, a bérkövetelés átszállásának időpontjára az engedmény szabályait kell alkalmazni.
434. § (1) A lakásbérleti jogviszonyt a bérbeadó és a bérlő szerződése hozza létre. (2) A lakásbérleti jogviszony létrejöttére, a felek jogaira és kötelezettségeire, továbbá a lakásbérlet megszűnésére vonatkozó szabályokat külön törvény tartalmazza.
Megállapítható tehát, hogy az a bérleti szerződés, amelyet a bérlők a bérbeadóval kötöttek máig változatlan feltételekkel állnak fenn, függetlenül attól, hogy az önkormányzat és a Magyar Államvasutak Budapesti Igazgatósága között az ingatlan tulajdonjoga körül milyen vita van folyamatban.
A szerződés módosítására közös megegyezéssel bármikor van lehetőség, de egyoldalú módosításra csak a törvényben meghatározott esetben. Amennyiben a lakásbérleti szerződést a bérbeadó önkormányzat, vagy a bejegyzett tulajdonos írásbeli felhívással módosítani kívánná, azzal szemben a bérlő bírósági keresetet indíthat. A jogerős ítélet kihirdetéséig a szerződést a korábbi szabályoknak megfelelően kell alkalmazni.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. a gazdálkodó szervezet eljárásának vizsgálatára nem jogosít fel, ezért a MÁV tekintetében az eljárást hatáskör hiányában megszüntetem, annak ellenére, hogy a MÁV Rt. mint tulajdonos azzal, hogy a nem általa kötött szerződést egyszerűen nem létezőnek tekintette, a bérlők jogait súlyosan csorbította.
Az Öt. 8. § (1) bekezdése a lakásgazdálkodást kifejezetten az önkormányzatok közszolgáltatási feladataként írja elő, és ezt az Alkotmánybíróság 64/1993. (XII. 22.) AB határozatában is megerősítette. 
A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat azáltal, hogy az ingatlanra vonatkozó bérleti szerződést, annak felmondása, és a felmondás jogkövetkezményeinek alkalmazása nélkül a maga részéről megszűntnek tekintette, a bérlők jogbiztonsághoz és szociális biztonsághoz való jogát veszélyeztette. Az eljárással alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott.
Ajánlást 
Felkérem a Budapest XIV. ker. Zugló Önkormányzatának polgármesterét, mint a település lakosságának közszolgáltatási ellátásáért felelős szerv képviselőjét, hogy a panaszosok lakásbérletével kapcsolatos jogvitába a bérlők képviselőit is vonják be, és a helyzet rendezésére kezdeményezzenek perenkívüli megállapodást. A megállapodás sikertelensége esetén pedig a lakásbérleti szerződést a törvényes feltételeknek megfelelően mondják fel.

Budapest, 2002. november 6.

Lenkovics Barnabás

Az  ügy jogi háttere:

1959. évi IV. tv.			A Polgári Törvénykönyvről 
1991. évi XXXIII. tv.		Az egyes állami vagyontárgyak önk.-ok tulajdonába adásáról
1993. évi LIX. tv. 		Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
1993. évi LXXVIII. tv.		A lakások és helyiségek bérletéről, és az elidegenítésükről
1972. évi 31. tvr. 		Az ingatlan-nyilvántartásról (Tvr.)
27/1972.(XII.31.)MÉM r.  	A Tvr. végrehajtásáról (Vhr.)
9/1969.(II.9.)Korm. r.		Az állami tulajdonban álló ingatlanok kezeléséről
26/1987.(VII.30.)MT r.		A földről szóló 1987. évi I. törvény  végrehajtásáról 
6/1987.(IX.1.)ÉVM r.		Az állami tulajdonban levő ingatlanok kezeléséről
BH 1983. 201. II.		Az ingatlannyilvántartás szerkesztéséről...
32/1991. (VI. 6.) AB hat. 		A szerződési szabadságról
Az  alkalmazott jogszabályok:
•	1959. évi IV. tv.
240. § (1) Ha jogszabály kivételt nem tesz, a felek közös megegyezéssel módosíthatják a szerződés tartalmát, vagy megváltoztathatják kötelezettség-vállalásuk jogcímét. (2) A tartalmában vagy jogcímében megváltoztatott szerződésnek a módosítással nem érintett része változatlan marad. A kötelezettség biztosítására szolgáló zálogjog és kezesség fennmarad, de a zálogkötelezett és a kezes helyzete hozzájárulásuk nélkül nem válhat súlyosabbá, és a módosítást megelőzően keletkezett kifogásaik is fennmaradnak. (3) A szerződést egyezséggel is lehet módosítani. Egyezség esetén a felek a szerződésből eredő vitás vagy bizonytalan kérdéseket közös megegyezéssel úgy rendezik, hogy kölcsönösen engednek egymásnak.
241. § A bíróság módosíthatja a szerződést, ha a felek tartós jogviszonyában a szerződéskötést követően beállott körülmény folytán a szerződés valamelyik fél lényeges jogos érdekét sérti.
321. § (1) Aki szerződésnél vagy jogszabálynál fogva felmondásra jogosult, e jogát a másik félhez intézett nyilatkozattal gyakorolja. A felmondás a szerződést megszünteti. (2) Ha a felmondás nem azonnali hatályú, a törvényben vagy a szerződésben meghatározott felmondási idő elteltéig a szerződés fennmarad.
322. § Megszűnik a szerződés, ha ugyanaz a személy lesz a jogosult és a kötelezett. A szerződés megszűnése harmadik személy jogait és kötelezettségeit nem érinti.
323. § (1) A kötelezett halálával a szerződés nem szűnik meg, kivéve, ha csak személyesen teljesíthető szolgáltatásra irányult.
427. § (2) A bérlő köteles a bérbeadót értesíteni, ha a bérbeadót terhelő munkálatok szükségessége merül fel, és köteles megengedni, hogy a bérbeadó azokat elvégezze, továbbá a károk elhárításához szükséges intézkedéseket megtegye. Az értesítés elmulasztásából eredő károkért a bérlő felelős.
432. § (2) A határozott időre kötött bérletet a bérbeadott dolog vevője nem mondhatja fel, kivéve ha őt a bérlő a bérleti viszony fennállása vagy lényeges feltételei tekintetében megtévesztette. (3) Ha a bérbeadó személyében változás áll be, a bérkövetelés átszállásának időpontjára az engedmény szabályait kell alkalmazni.
434. § (1) A lakásbérleti jogviszonyt a bérbeadó és a bérlő szerződése hozza létre. (2) A lakásbérleti jogviszony létrejöttére, a felek jogaira és kötelezettségeire, továbbá a lakásbérlet megszűnésére vonatkozó szabályokat külön törvény tartalmazza.
•	1991. évi XXXIII. tv.
33. § (1) Ha az állami tulajdonú ingatlant nem az arra jogosult szerv kezeli vagy nincs az ingatlannyilvántartásba kezelő bejegyezve a főpolgármester, a polgármester, illetve a megyei közgyűlés elnöke kérelmére a bizottság dönt az ingatlan önkormányzat tulajdonába adásáról, feltéve, hogy az Öt. hatálybalépése napján az ingatlan jogszerű kezelőjének a tanácsot, a tanács szervét, intézményét, illetve a közüzemét vagy a költségvetési üzemét kellett volna tekinteni. Ha az ingatlan nem kerülhet önkormányzat tulajdonába, a jogszerű kezelő kijelöléséről a bizottság dönt. (2) Azt az ingatlant, amelyet az Öt. hatálybalépése napján tanácsnak, vagy szervének, valamint intézményének, költségvetési üzemének kellett volna kezelnie, a bizottság e szervek jogutódjának minősülő önkormányzat tulajdonába adja. A műemlék épület és védett természeti terület, valamint a közüzemek ingatlanainak tulajdonba adásáról az e vagyontárgyakra vonatkozó szabályok szerint kell dönteni. (3) Az (1) bekezdés csak akkor alkalmazható, ha a törvény hatálybalépése napján más szerv előtt a kezelői jogot érintő eljárás nincs folyamatban.
51. § (1) Az állami felügyelet alatt álló, a tröszti, a vállalati tanács, illetve a dolgozók közgyűlése általános vezetésével működő állami vállalatok által kezelt ingatlan értékesítése vagy gazdasági társaságba vitele során a vagyonmérlegben szereplő belterületi föld értékének megfelelő vételárrész 50%-a, illetve apport érték a föld fekvése szerint illetékes települési önkormányzatot illeti meg. (2) Az ingatlan kezelője köteles a vagyonmérlegben szereplő belterületi föld értékéről a föld fekvése szerinti illetékes települési önkormányzatot, valamint a Környezetvédelmi és Területfejlesztési Minisztériumot tájékoztatni.
52. § (1) E törvény alkalmazásában állami szerv az állami vállalat, a tröszt, az egyéb állami gazdálkodó szerv, az állami költségvetési szerv; ingatlan a föld és a földdel alkotórészi kapcsolatban álló minden dolog; épületek közül lakóépület az, amelyben kizárólag vagy túlnyomórészben, az épület összalapterületének 50%-át meghaladó mértékben lakás van.
•	1993. évi LIX. tv.
20. § (1) Ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására – az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett – ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének. A felügyeleti szerv az ajánlás tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről az ajánlás kézhezvételétől számított harminc napon belül értesíti az országgyűlési biztost.
25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását.
•	1993. évi LXXVIII. tv.
23. § (1) A szerződés megszűnik, ha a) a felek a szerződést közös megegyezéssel megszüntetik; b) a lakás megsemmisül; c) az arra jogosult felmond; d) a bérlő meghal és nincs a lakásbérleti jog folytatására jogosult személy; e) a bérlő a lakást elcseréli; f) a bérlőt a Magyar Köztársaság területéről kiutasították; g) a bérlő lakásbérleti jogviszonyát a bíróság megszünteti; h) a bérlő lakásbérleti jogviszonya hatósági határozat folytán megszűnik. (2) A határozott időre szóló, illetőleg valamely feltétel bekövetkezéséig tartó lakásbérleti jog a szerződésben meghatározott idő elteltével, illetőleg a feltétel bekövetkezésekor szűnik meg. (3) A felek az önkormányzati lakásra kötött szerződést közös megegyezéssel úgy is megszüntethetik, hogy a bérbeadó a bérlőnek másik lakást ad bérbe, vagy pénzbeli térítést fizet. A másik lakás bérbeadása mellett pénzbeli térítés is fizethető. A másik lakás bérbeadására, illetőleg a pénzbeli térítésre vonatkozó szabályokat önkormányzati rendelet határozza meg.
•	9/1969.(II. 9.) Korm. sz. rendelet  /A 26/1987.(VII.30.)MT r. helyezte hatályon kívül. /
2. § (3) Az állami ingatlanokat a telekkönyvben - az erre vonatkozó szabályok szerint - a Magyar Állam tulajdonjogaként kell nyilvántartani; a Magyar Állam tulajdonjogának bejegyzésénél a kezelőt is fel kell tüntetni.
4. § (1) c./ Az állami ingatlanok közül az az állami szerv vagy társadalmi szervezet kezeli a bérbeadás útján hasznosított, illetőleg hasznosítható ingatlant, amely jogszabály vagy a tevékenységi köre alapján bérbeadó tevékenység folytatására jogosult;
5. § (1) f./ Állami szerv vagy társadalmi szervezet állami ingatlanra vonatkozó kezelői jogot jogszabály rendelkezése alapján szerezhet.
7. § (1) A kezelő a feladatszerű működése keretében használt állami ingatlannak a számára átmenetileg felesleges részét meghatározott (általában 5 évnél nem hosszabb) időre, illetőleg feltétel bekövetkeztéig ideiglenes jelleggel más közületi szervnek bérbeadhatja vagy ellenérték nélkül használatra átengedheti.
9. § (1) Ha az állami ingatlant nem az arra jogosult állami szerv, vagy társadalmi szervezet kezeli és a felek a kezelői jog átadásának kérdésében, vagy feltételeiben nem tudnak megállapodni, a kezelő kijelölése, és a felek ezzel kapcsolatos kötelezettségei felöl az ingatlan fekvése szerint illetékes tanács VB igazgatási osztálya határoz.
•	26/1987. (VII. 30.) MT rendelet
2. § (1)  A kezelőt - ha jogszabály másként nem rendelkezik - megilletik a tulajdonos jogai és terhelik a tulajdonos kötelezettségei. (2) Az ingatlan-nyilvántartásba a föld, az épület és egyéb építmény tulajdonosaként az államot, kezelőjeként az állami szervet kell bejegyezni. 
25. § (1) Ha az állami ingatlant nem az arra jogosult állami szerv vagy társadalmi szervezet kezeli, és a kezelésre jogosulttal a kezelői jog átadásának kérdésében vagy feltételeiben nem tud megállapodni, a kezelő kijelölése és a felek ezzel kapcsolatos kötelezettségei felől - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a tulajdonosi irányítást gyakorló szerv határoz. (2) Ha a kezelői jog átadását hatósági határozat, illetőleg a tulajdonosi irányítást gyakorló szerv rendeli el, és a felek az ellenértékben nem tudnak megállapodni, a kezelői jog átadását elrendelő szervnek az ellenértékről is rendelkeznie kell. 
28. § (1) A kezelői jog hatósági határozattal történő visszavonása esetén a kezelői jogért nem jár kártalanítás, ha a kezelői jog 1969. április 1. után ingyenesen keletkezett; vagy a kezelői jog azért szűnik meg, mert a használati jogot - külön jogszabály rendelkezései alapján - hatósági határozat kártalanítás nélkül vonta meg.
•	1972. évi 31. tvr. (Tvr.) és az 27/1972.(XII.31.)MÉM r. (Vhr.)
Tvr. 36. § (1) A szerkesztéskor pótolni kell a szükséges bejegyzést, ha a tulajdonjog változást bejegyzésre alkalmas okirattal, az egyéb jog, tény keletkezését, módosulását, megszűnését bejegyzésre alkalmas okirattal, illetőleg az eljárás során tett elismerő nyilatkozattal igazolják. (3) Ha az állapítható meg, hogy valamely hatósági intézkedés elmaradt, a földhivatal a hatáskörébe tartozó határozatot pótlólag meghozza. Ha a határozat meghozatala nem a földhivatal hatáskörébe tartozik, kezdeményezni kell az illetékes hatóság eljárását.
Vhr. 137. § A tényleges birtoklás tényét és időtartamát az ingatlan fekvése szerint illetékes tanács végrehajtó bizottságának igazgatási feladatokat ellátó szakigazgatási szerve, által – a rendelkezésre álló adatok alapján – kiállított hatósági bizonyítvánnyal kell igazolni.
Vhr. 143. § (3) Az ingatlan-nyilvántartás szerkesztése során kimaradt ingatlanra, továbbá a bíróság megkeresésére pótlólag kell a Tvr. VIII. fejezetében szabályozott eljárást lefolytatni. Az ingatlan-nyilvántartás érvényessé válása után az érdekelt által a Tvr. 36–40. §-aiban írt módon igazolt olyan változás pedig, amelynek rendezésére a feltételek a szerkesztési eljárás időtartama alatt is fennálltak, az ingatlan-nyilvántartásba pótlólag bejegyezhető.
•	43.400/1973. sz. MÉM Útmutató a Tvr. és a Vhr. alkalmazására a földhivataloknál. 
A kezelői jog ellenőrzése során a kezelő szerv képviselőjével elsősorban azt kell ellenőrizni, hogy a kezelésében vannak-e mindazok az ingatlanok, amelyekre kezelői joga fel van tüntetve, illetve a szerv tényleges kezelésében levő valamennyi ingatlanra be van-e jegyezve a kezelői joga. Ha az ellenőrzés során az nyer megállapítást, hogy a kezelőszervben változás történt, mert a kezelőszerv az ingatlant más szerv részére adta át, vagy újabb ingatlant vett kezelésbe, esetleg a kezelőszerv megszűnt, stb., a változás alapjául szolgáló okiratok csatolására kell felhívni, hogy az eltérések rendezhetők legyenek (Vhr. 133.§ (2))
•	6/1987.(IX.1.)ÉVM-MÉM-IM-PM együttes rendelet.
1. § A rendelet hatálya kiterjed a földről szóló 1987. évi I. tv. hatálya alá tartozó állami tulajdonban levő ingatlanra, valamint ingatlannak az államot megillető tulajdoni hányadára. 
4. § (1) Az épületek közül lakóépület az, amelyben kizárólag vagy túlnyomórészben lakás van; (2) Nem bérbeadás útján hasznosítottnak azt az ingatlant kell tekinteni, amelyet feladatszerű működése keretében egy állami szerv, illetőleg egy társadalmi szervezet kizárólagosan használ, ideértve az állami szerv, illetőleg társadalmi szervezet dolgozóinak elhelyezésére (...) szolgáló ingatlant is. (3) Bérbeadás útján hasznosítottnak, illetőleg hasznosíthatónak azt az ingatlant kell tekinteni, amely lakóépületnek minősül, továbbá amelynek túlnyomó részét a feladatszerű működése keretében egy állami szerv, illetőleg társadalmi szervezet sem használja, és az ingatlan hasznosítása bérleti jogviszony keretében történik.
8. § (1) A tulajdonosi irányítást gyakorló szerv határozatával az ingatlan fekvése szerint illetékes ingatlankezelő vállalat kezelésébe adja a tanácsi bérlakásokat...
9. § (2) Nem kell a tanácsi házkezelési szerv kezelésébe átadni a bérbeadás útján hasznosított olyan ingatlant sem, amelyet a rendelet hatálybalépésekor más állami szerv, illetőleg társadalmi szervezet kezel;
10. § A tanácsi házkezelési szerv megállapodás alapján - a tevékenységéért járó díj fizetése és a felmerülő költségeinek kielégítése ellenében - elvállalhatja a kezelőt megillető egyes jogosítványok gyakorlását, illetőleg a kezelőt terhelő kötelezettségek teljesítését.
•	BH 1983. 201. II. Az ingatlannyilvántartás szerkesztése során kimaradt ingatlanra vonatkozóan a földhivatal pótlólag is lefolytathatja a szerkesztési eljárást. Ez lehetővé teszi azt is, hogy az ingatlannyilvántartás érvényessé válása után is bejegyezhetők legyenek olyan változások, amelyeknek a feltételei már a szerkesztési eljárás időtartama alatt is fennálltak és azokat a jogszabályban előirt módon igazolták
•	32/1991. (VI. 6.) AB határozat
Az Alkotmánybíróság (...) a Magyar Köztársaság 1991. évi költségvetéséről (...) szóló 1990. évi CIV. törvény (...) alkotmányellenességének megállapítására irányuló indítványokat (...) elutasítja.
(...)A szerződési szabadság - amelyet az Alkotmánybíróság önálló alkotmányos jognak tekint - érvényesül abban az általános szabályban, amelyet a Ptk. 200. § (1) bekezdése rögzít. Eszerint a szerződés tartalmát a felek szabadon állapítják meg, a szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal elérhetnek. A felek szerződési akarata a szerződés megkötésekor nyilvánvalóan az, hogy a szerződéskötéskor fennálló külső feltételek mellett kívánják szerződési kötelezettségeiket teljesíteni, illetve a felek a szerződéskötéskor az esetleges későbbi változások ésszerűen előrelátható kockázatának viselésére vállalkoznak. Ha viszont ezek a feltételek lényegesen megváltoznak, a szerződésekkel kapcsolatos alapvető feltételezés szűnik meg. Ilyenkor az adott változások mellett az eredeti tartalommal már nem méltányos a szerződés teljesítését kikényszeríteni, a szerződéses kötelezettségeket fenntartani, mert egészen mássá vált a szolgáltatás terhe, illetőleg a szolgáltatás és ellenszolgáltatás aránya, mint amit a felek a szerződésben kikötöttek. A körülmények lényeges megváltozása miatt tehát a szerződés lebonyolódása lényegesen eltérhet a szerződéskötéskor megfogalmazott céltól, így a szerződés eredeti feltételeiben már teljesíthetetlen, megvalósíthatatlan. Erre az esetre a clausula rebus sic stantibus tételét alkalmazva lehetősége van a bíróságoknak a szerződés módosítására, a Ptk. 241. §-a alapján. Ilyenkor a bíróságnak az egyik fél szolgáltatásának az elnehezülésével szemben a másik fél szerződésbe vetett bizalmát kell mérlegelnie és ezeket egyeztetve a szerződési terheknek egy új, méltányos elosztását kell megoldania.
A Ptk. 241. §-ához hasonló - általánosabb megfogalmazású -generálklauzula a Ptk. 226. § (2) bekezdésének "kivételességi"formulája, amelynek alapján jogszabály a hatályba lépése előtt megkötött szerződések tartalmát kivételesen megváltoztathatja. Mind az egyedi jogviszonyok, tehát egy-egy konkrét szerződés tartalmának megváltoztatása, mind pedig a jogviszonyok társadalmi méretű, tehát jogszabály útján történő megváltoztatása csak alkotmányos keretek között történhet meg. A változtatás alkotmányos garanciája pedig az egyedi jogviszonyok tekintetében a bírói, a jogviszonyok társadalmi méretű megváltoztatása körében pedig az alkotmánybírósági kontroll.
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint tehát a kivételességet -amelynek fennállása esetén a meglevő jogviszonyok tartalma jogszabály útján módosítható - éppúgy esetenként, jogszabályonként kell vizsgálni, mint a bírósági szerződésmódosítás alkalmazhatóságát az egyedi jogviszonyokban. Jogszabályonként külön-külön eldöntendő kérdés tehát az, hogy mikor felel meg a fennálló szerződési kapcsolatokba való állami beavatkozás az Alkotmánynak, illetőleg az előbbi szempontoknak. Ennek eldöntése elsősorban a törvényhozó felelőssége, de a beavatkozás alkotmányosságát az Alkotmánybíróság dönti el.
Az állam jogszabállyal a szerződések tartalmát általában csak ugyanolyan feltételek fennállása esetén változtathatja meg alkotmányosan, mint amilyen feltételek fennállását a bírósági úton való szerződésmódosítás is megköveteli. Erre pedig a clausula rebus sic stantibus tételét alkalmazva kerülhet sor.
A már fennálló szerződések tartalmának jogszabály útján való megváltoztatása tehát általában csak akkor kivételes, ha a szerződéskötést követően beállott körülmény folytán a szerződés valamelyik fél lényeges jogos érdekét sérti, a körülményváltozás nem volt ésszerűen előrelátható, ugyanakkor túlmegy a normális változás kockázatán és a beavatkozás társadalmi méretű igényt elégít ki. Azt, hogy a Ptk. 226. § (2) bekezdésében biztosított felhatalmazás alapján a beavatkozás feltételei alkotmányosan fennállnak-e, az Alkotmánybíróság jogosult eldönteni, ugyanúgy, ahogy a konkrét szerződésekben a Ptk. 241. §-a alapján esetenként azt a bíróság is teszi.
Kétségtelen, hogy a Ptk. 226. § (2) bekezdésének "kivételességi"formulája inkább az ún. szocialista tervgazdálkodás formulája és nem a piaci viszonyokra, a piacgazdaságra szabott kategória. A már fennálló szerződési jogviszonyok jogszabállyal történő megváltoztathatóságának bármilyen megfogalmazása azonban csak generálklauzula útján történhet. A generálklauzula pedig - ha annak meg vannak az alkotmányos garanciái -önmagában nem alkotmányellenes, így a Ptk. 226 § (2) bekezdése sem áll ellentétben sem az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével, sem pedig a 9. § (1) bekezdésében foglaltakkal, ezért az alkotmányellenesség megállapítására irányuló indítványok e vonatkozásban alaptalanok.
•	64/1993. (XII. 22.) AB határozata. 
A helyi önkormányzatok közszolgáltatási feladatokat látnak el, ezek keretében az Öt. 8. § (1) bekezdése a lakásgazdálkodást kifejezetten ilyen feladatként írja elő. Az Lt. tehát az Alkotmány 44/A. §-a szerinti önkormányzati alapjogok szempontjából olyan törvény, amely mind a tulajdoni, mind a rendeletalkotási szabadságnak kerete, azaz korlátja is. Az Lt. előírása az önkormányzatokra nem egyszerűen csak mint tulajdonosokra, hanem egyúttal mint alkotmányos közhatalmi szervekre is vonatkoznak, amelyek számára az Lt. kötelező feladatkört és hatáskört létesít.