OBH 1955/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Hajas Barnabás
Az eljárás megindulása
Panaszos mint polgármester fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Álláspontja szerint a tűzoltóságok riasztási rendszere jelenlegi formájában az állampolgárok nagyobb csoportjának életét és vagyonbiztonságát veszélyeztetheti. Ezért kérte az országgyűlési biztos segítségét a „riasztási rendszer normalizálásához”.
A megállapított tényállás
A panasz – a települési önkormányzati önkéntes tűzoltóság parancsnoka jelentése alapján – tartalmazta, hogy 2002. március 2-án, 13 óra 46 perckor egy Trabant és egy Suzuki személygépkocsi frontálisan ütközött a 1111-es főúton. A bal oldalára borult Trabantba – melyből üzemanyag folyt – két személy súlyos sérülésekkel beszorult. A kifogásolt riasztás menete a következő volt:

13 óra 49 perc	a Mentők a 104-es mobil telefonon kapták a jelzést	
13 óra 50 perc	a szentendrei Mentőszolgálat megkapta a jelzést, indította a mentő gépkocsikat	
13 óra 52 perc	a szentendrei mentőszolgálat értesítette a Szentendrei Városi Rendőrkapitányság ügyeletét	
13 óra 56 perc	a Szentendrei Hivatásos Önkormányzati Tűzoltóság értesítést kapott a főügyelettől	
13 óra 57 perc	a Szentendrei Hivatásos Önkormányzati Tűzoltóság átadta a jelzést a Pomázi Önkormányzati Önkéntes Tűzoltóság ügyeletére	
14 óra 01 perc	Pomáz/1. vonult	
14 óra 04 perc	Pomáz/1. a helyszínre ért.	
Az első jelzés és az elsőnek beavatkozó önkormányzati önkéntes tűzoltóság riasztása között tehát 15 perc telt el, ami számomra – tekintettel arra is, hogy az állampolgárok nagyobb csoportját is érintheti – felvetette az élethez, valamint a tulajdonhoz és a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog és végül az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége sérelmének gyanúját. Ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. Annak eredményes befejezése érdekében tájékoztatást kértem a Magyar Köztársaság Belügyminiszterétől.
Érintett alkotmányos jogok
•	Az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § /1/ bek.)
•	Élethez való jog (Alkotmány 54. § /1/ bek.)
•	Tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § /1/ bek.)
•	A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. § /1/ bek.)
A vizsgálat megállapításai
1.	A panasz mellékletét képező önkormányzati önkéntes tűzoltóparancsnoki jelentés, valamint a belügyminiszter válaszai alapján megállapítottam, hogy a konkrét esetben késedelmes riasztást az okozta, hogy a mentőszolgálatra beérkező információ a társszerveken keresztül mintegy 7 perces késéssel jutott el az önkormányzati önkéntes tűzoltósághoz. Annak beavatkozó állománya azonban már normaidőn belül megkezdte a vonulást a baleset helyszínére, és a riasztást követő 7. percben a helyszínre ért. A jelzés és a helyszínre érés között tehát 15 perc telt el.
A belügyminiszter álláspontja szerint a riasztási rendszer hatékonyságának növelésére két fő lehetőség adódik. Az egyik a tűzoltóságok optimális diszlokációjának megteremtése. A másik– a panaszban érintett ügy is erre hívta fel a figyelmet – a riasztási útvonalban lévő áttételek csökkentése.
A vizsgált ügyben látható, hogy a riasztási folyamatban a végrehajtó szervezet csak ötödik volt a sorban. Valamennyi értesített ügyelet eleget tett riasztási kötelezettségének, vagyis továbbadta az információt. A jelzéstől eltelt idő tehát meghatározó abban, hogy mikor jut el az információ a végrehajtó szervezethez. A belügyminiszteri válasz szerint ez az idő csökkenthető.
A belügyminiszter tájékoztatott arról is, hogy a „Belügyminisztérium lehetőségeinek határán belül megtette a szükséges lépéseket az ügyeletek integrálására, a továbbfejlesztés a kormányzati Egységes Digitális Rádiórendszer kialakításának is a függvénye” Ettől függetlenül a belügyminiszter célszerű és végső megoldásnak tartja azt a már megkezdett folyamatot, miszerint a Magyar Köztársaság teljes egészében áttér a 112-es egységes európai rendszerre, vagyis megszünteti a 104,105 és 107 segélyhívó számokat. A miniszter rámutatott arra is, hogy az egységes hívószám (112) bevezetésével a mentés szempontjából fontos adatot minden esetben szakember kérdezi meg a bejelentőt, egyben szakember rögzíti és ő továbbítja valamennyi, a folyamatban résztvevő beavatkozó szervezet számára az információkat. A felesleges áttételek tehát megszűnnek.
2.	A belügyminiszter tájékoztatását elfogadtam. Megállapítottam, hogy a tűzoltóság riasztási rendszere jelen formájában – a rendszerben meglévő áttételek nagy száma, és ennek következményeként előforduló indokolatlan késedelem miatt – az élethez, a tulajdonhoz, valamint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot közvetlenül veszélyezteti, továbbá az állam nem tesz eleget maradéktalanul objektív alapjogvédelmi kötelezettségének sem. Mindez a felsorolt alapjogok tekintetében visszásság közvetlen veszélyét hordja magában.
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság közvetlen veszélye miatt – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 20. § (1) bekezdése alapján – ajánlom a belügyminiszternek, hogy tartsa napirenden a tűzoltóságok riasztási útvonalában fennálló áttételek csökkentésének megvalósítását és tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a tűzoltóság riasztása és a káreset helyszínére történő  kiérkezés időtartama a lehető legminimálisabb legyen.
Arra tekintettel, hogy a probléma megoldása az állampolgárok nagy csoportját, sőt egészét érinti, az Obtv. 17. § (1) bekezdésében foglalt jogköröm alapján felkérem a miniszterelnököt, hogy a feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok jövőbeli elkerülése érdekében kiemelt feladatként kezelje a kormányzati Egységes Digitális Rádiórendszer kialakítását.

Budapest, 2002. november 12.

Takács Albert