OBH 1632/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
	A panaszos 2002. február 19-én érkezett beadványában azt sérelmezi, hogy a fogyatékossági járadék igényét a Pest Megyei TAH 2001. június 25-én kelt határozatával elutasította. A 2002. június 28-án kézbesített határozat ellen a panaszos fellebbezést nyújtott be postán 2001. július 8-án, 2001. október 25-én volt II. fokú orvosi bizottság előtt, de II. fokú határozatot még nem kapott.
A panaszos 2002. március 11-én érkezett levelében jelezte, hogy március 6-án kézbesítették számára az Államháztartási Hivatal 2002. február 13-án kelt elutasító határozatát, a határozat mellékleteként pedig az OOSZI II. fokú bizottságának szakvéleményét, mely "helyszíni vizsgálat" megjelölést tartalmaz pecsét és aláírás nélkül.
A panaszos sérelmezi a hosszadalmas ügyintézést, az elutasítást, mivel 1992 óta rokkantsági nyugdíjra kényszerült balesete miatt (havi 37 000 Ft), ortopéd bakancsot, járógépet és kerekes széket használ. Az utóbbit állítása szerint kb. 3 éve a Dózsa György úton írták fel, és szolgáltatták ki számára, erről azonban írásos bizonyítéka nincs, nem rendelkezik semmiféle irattal. Amennyiben valóban a "helyszínen" történt volna a II. fokú orvosi vizsgálat, nyilván láthatták volna a kerekes széket, amit kénytelen használni. Súlyos mozgáskorlátozottságára tekintettel szeretné elkerülni a bírósági jogorvoslati utat, ezért kért segítséget.

Érintett alkotmányos jogok
Tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek.)
Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bek.)

Alkalmazott jogszabályok
A súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának, valamint a fogyatékossági támogatás folyósításának szabályairól szóló módosított 141/2000. (VIII.9.) Korm. rendelet
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.)
A fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény (FOT)

Megállapított tényállás
	A panasz alapján felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésével deklarált jogállamiságból fakadó tisztességes eljáráshoz, valamint az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében biztosított szociális biztonsághoz való joggal összefüggő visszásság lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam.
Tekintettel arra, hogy az Országos Orvosszakértői Intézet (OOSZI) Főigazgatójának, valamint az Országos Egészségbiztosítási Pénztár (OEP) illetékes munkatársának rövid úton történő megkeresése annak kiderítésére, hogy a panaszos valóban rendelkezik-e kerekes székkel, mely alapján 2001. július 1-től jogosult fogyatékossági támogatásra, eredménytelen volt, előzetes szóbeli megállapodás alapján írásban kértem fel az OEP Főigazgatóját vizsgálatra (2002. március 29-én). Kértem, hogy a vizsgálat terjedjen ki a nyilvántartás vizsgálatán túl az eljárás elhúzódásának okaira, valamint az OOSZI II. fokú szakvéleménye keletkezésének körülményeire is. Továbbá jeleztem, hogy a konkrét panasz vizsgálatával összefüggésben kérdésként merült fel, hogy a súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának, valamint a fogyatékossági támogatás folyósításáról szóló 141/2000. (VIII.9.) Korm. rendelet által előírt 3510-90. számú orvosi beutaló kitöltésére kötelezett háziorvosok, illetve az OOSZI orvosi bizottságai miért nem használják (vagy használhatják) a gyógyászati segédeszköz nyilvántartást, mely segíthet a jogosultság elbírálásában.
A felkérésre érkezett válasz nem tért ki a nyilvántartás vizsgálatára a konkrét ügyben, sem annak eredményére, illetve a panaszos jogosultságát eldöntő tény vizsgálatára, így azt nem fogadhattam el. Ezért 2002. június 13-án az újonnan kinevezett Főigazgató Asszonyt kértem fel a vizsgálat tényleges lefolytatására, valamint a konkrét ügyben a soron kívüli intézkedésre. A fenti megkeresésemre még nem érkezett válasz.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (4) bekezdésében megfogalmazott jogomnál fogva, mely szerint: "az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügyben bármely szervtől - ide értve az e törvény szerint hatóságnak nem minősülő szerveket is - vagy annak munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot, felvilágosítást, vagy véleményt kérhet", beszereztem az Országos Rehabilitációs Intézet szakorvosa igazolását, mely szerint a panaszos súlyos mozgássérült, 1996. december 19-től áll gondozásuk alatt. 1996. december 19-én, majd a kihordási idő leteltével 2002. április 18-án írtak fel B 4200-as típusú önhajtós kerekes széket a panaszos számára.
A Szakorvosi Tájékoztatást felhasználásra 2002. június 12-én továbbítottam az OOSZI Főigazgatójának, valamint az ismételt vizsgálatra történő felkérés mellékleteként az OEP Főigazgatójának. 
Az Államháztartási Hivatal 2002. július 2-án kelt P.24236/2001. számú határozatával 2001. július 1-től havi 14 648 Ft, 2002. március 1-től havi 16 080 Ft fogyatékossági támogatást állapított meg a panaszosnak. A határozat indoklása a vizsgálat szerint is feltárt tényállást tartalmazza:
Az elsőfokú hatóság elutasította a panaszos igényét arra való hivatkozással, hogy az OOSZI I. fokú bizottságának szakvéleménye szerint az igénylő nem minősül súlyosan fogyatékosnak. A panaszos fellebbezésére a másodfokú közigazgatási szerv új szakvéleményt kért az OOSZI II. fokú bizottságától. A másodfokú orvosi bizottság szakvéleménye szerint az igénylő mozgásszervi okból súlyosan fogyatékosnak nem minősül. A súlyos fogyatékosság minősítésének és felülvizsgálatának, valamint a fogyatékossági támogatás folyósításának szabályairól szóló 141/2000. (VIII.9.) Korm. rendelet módosításáról szóló 42/2002. (III.21.) Korm. rendelet megváltoztatta a mozgásszervi okból fogyatékosnak minősülő személy orvosszakmai feltételeit. Erre tekintettel a másodfokú közigazgatási szerv új orvosszakértői véleményt szerzett be, amely szerint a panaszos mozgásszervi okból súlyosan fogyatékosnak minősül, sőt ezen állapota a korábbi jogszabály szerint is fennáll. Önkiszolgálási képessége hiányzik. Ezen véleményre tekintettel a másodfokon eljárt közigazgatási szerv a 2002. február 21-én kelt határozatát módosította, azaz megállapította, hogy az igénylő fogyatékossági támogatásra jogosult, a támogatás mértékét az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80 %-ában határozta meg.
A másodfokú közigazgatási szerv - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 61. § (1) bekezdésében biztosított lehetőség alapján - saját hatáskörében módosította korábbi határozatát és megállapította, hogy az igénylő a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló 1998. évi XXVI. törvény (FOT) 23/A. § bb) pontja alapján a 80 %-os mértékű támogatásra jogosult. A jogosultság kezdő időpontjának a meghatározása a 141/2000. (VIII.9.) Korm. rendelet 11. § (1) bekezdésén alapul azzal, hogy a fogyatékossági támogatást legkorábban az igénybenyújtás hónapjától, legkorábban 2001. július 1-től lehet megállapítani.
	A vizsgálat megállapította, hogy az országgyűlési biztos vizsgálata során a konkrét panasz jogszerű megoldására kizárólag az Országos Orvosi Rehabilitációs Intézet, valamint az Államháztartási Hivatal nyújtott segítséget.
	A vizsgálat eredményeként megállapítást nyert, hogy mind a tisztességes eljáráshoz, mind a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott, hogy nem járt el megfelelő gondossággal
1.  az Országos Orvosszakértői Intézet I. és II. fokú orvosi bizottsága, valamint
2.  a mindkét bizottság döntését és eljárását vizsgáló Országos Egészségbiztosítási Pénztár
     Főigazgatója sem, amikor az Országgyűlési Biztos felkérte az adott ügy vizsgálatára.
Az 1., 2. pontban megfogalmazott visszásság a panaszos szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot eredményezett, mert jogos ellátását késve, több mint 1 év elteltével kapta meg anélkül, hogy a hibát elkövető államigazgatási szerv kísérletet tett volna a késedelmes folyósítás miatti sérelem bármi módon történő kompenzálására.

Ajánlás:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 25. §-a alapján harmincnapos határidővel javaslom az Országos Egészségbiztosítási Pénztár Főigazgatójának, hogy a konkrét panasz vizsgálati eredménye birtokában tegye meg a szükséges intézkedéseket a panaszoséhoz hasonló alkotmányos visszásságok jövőbeni elkerülése érdekében.

Budapest, 2002. augusztus  28.

Lenkovics Barnabás