Ügyszám: OBH 1347/2002.
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Grábler Tamás

1182 Budapest
Bánfa u. 10.

	Tisztelt Uram!

	Hivatalomhoz intézett beadványában az Önnel szemben lefolytatott szabálysértési eljárást sérelmezte. Panasza nyomán megkerestem a budapesti rendőr-főkapitányt, és az alábbiakról tájékoztatom:
A VI.-VII. kerületi Rendőrkapitányság 2000. 02. 21-én, a szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény alapján, tárgyalás nélkül hozott határozatával 7000 Ft pénzbírsággal sújtotta Önt a közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése miatt. E határozat ellen Ön kifogással élt, ezért a hatóság június 20-án tárgyalást tartott, melyen Önt meghallgatta, majd 2000. június 21-én, szintén az 1968. évi I. törvény alapján hozott határozatával az Ön kifogását elutasította, és a korábbi határozatot fenntartotta. Ön ezt a határozatot csak 2000. október 19-én kapta kézhez, ami valóban súlyos mulasztásnak minősül.
Ugyanakkor 2000. március 1-én hatályba lépett a szabálysértésekről szóló 1999. évi LXIX. törvény (Sztv.), ami hatályon kívül helyezte a korábbi, 1968. évi I. törvényt. Az új törvény 165. § (2) bekezdése azonban kimondta, hogy a törvényt csak a hatálybalépését követően elkövetett szabálysértésekre kell alkalmazni (az Ön esetében tehát nem volt alkalmazható). 
Időközben viszont indítványt nyújtottak be az Alkotmánybírósághoz az említett paragrafus alkotmányellenességének vizsgálata érdekében. Az Alkotmánybíróság pedig 2000. október 11-én hozott 29/2000. (X. 11.) határozatában 2000. március 1-re visszamenő hatállyal megsemmisítette az Sztv. hivatkozott rendelkezését, "mert önkényesen és ésszerű indok nélkül tesz különbséget a szabálysértési eljárás jogalanyai között, és ezáltal személyek egy csoportját megfosztja - az új törvényben biztosított - bírósági jogorvoslat igénybe vételének lehetőségétől."
Az Ön fellebbezését ezért a BRFK áttette a Fővárosi Főügyészséghez, ahonnan - a helyes jogértelmezési gyakorlat kialakítását követően - beadványát megküldték a Pesti Központi Kerületi Bíróságnak (PKKB). A rendőrség ezen eljárása során nem követett el mulasztást. A bíróság 2001. 02. 23-án kelt végzésével a szabálysértési eljárást - az Sztv. 84. § (1) g, pontjára figyelemmel, a szabálysértés büntethetőségének elévülése miatt - megszüntette. Végeredményben tehát Önnek kedvező döntés született az ügyben. 
2001. május 7-én kelt beadványát a BRFK Panaszügyi Osztályán - a Legfőbb Ügyészség illetékes osztályvezetőjének és a PKKB elnök-helyettesének a bevonásával - kivizsgálták, Önt a vizsgálat eredményéről 2001. november 22-én kelt levélben tájékoztatták. 

	Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy - noha az elsőfokú eljárás elhúzódása és a határozat késedelmes kézbesítése a rendőrségnek felróható - a hatóság eljárásának eredményeként nem érte Önt alkotmányos jogával összefüggő sérelem.

Budapest, 2002. június
			
Üdvözlettel: 

					Takács Albert

MELLÉKLET

1968. évi I. törvény a szabálysértésekről:
32. § (1) A rendőrség hatáskörébe utalt szabálysértés miatt
első fokon a rendőrkapitányság,
másodfokon a megyei és a budapesti rendőr-főkapitányság jár el.
51. § (1) Ha a szabálysértés tényállása tisztázott, és a nevelőhatás így is elérhető, a szabálysértési hatóság az elkövetővel szemben tárgyalás nélkül figyelmeztetést, elkobzást alkalmazhat, pénzbírságot szabhat ki, kártérítést állapíthat meg.
(2) A tárgyalás nélkül hozott határozat ellen a kézbesítéstől számított nyolc napon belül kifogást tehet, akire nézve a határozat rendelkezést tartalmaz.
(3) A kifogás alapján a szabálysértési hatóság a határozatát tárgyalás nélkül visszavonhatja, vagy - a kifogást tevő javára - módosíthatja.
52. § (1) A szabálysértési hatóság tárgyalást tart, ha az ügy tárgyalás nélkül (51. §) nem intézhető el.
(5) A szabálysértési eljárást általában egyetlen tárgyaláson be kell fejezni, és az elsőfokú határozatot lehetőleg az eljárás megindításától számított harminc napon belül meg kell hozni. Ez utóbbi rendelkezés akkor is irányadó, ha a szabálysértési hatóság nem tart tárgyalást.
68. § (1) A szabálysértési hatóságnak az ügy érdemében hozott első fokú határozata ellen az elkövető, valamint a sértett fellebbezhet. Aki kártérítést kért vagy a kárigényét bejelentette, illetőleg akire nézve a határozat rendelkezést tartalmaz, a határozat őt érintő része ellen ugyancsak fellebbezéssel élhet.
(3) Fellebbezni a határozat kihirdetésekor vagy a kézbesítéstől számított tizenöt napon belül lehet. A fellebbezést az első fokú szabálysértési hatóságnál kell benyújtani. Az első fokú szabálysértési hatóság a fellebbezést és az eljárásban keletkezett összes iratot - a fellebbezési határidő leteltétől számított 8 napon belül - felterjesztheti a másodfokú szabálysértési hatósághoz.
(4) A fellebbezésnek a határozat végrehajtására halasztó hatálya van.

1999. évi LXIX. törvény a szabálysértésekről (Sztv., 2000. március 1-től hatályos):
84. § (1) A szabálysértési hatóság az eljárást határozattal megszünteti, ha
g) elévülés miatt nincs helye felelősségre vonásnak;
89. § (1) A kifogás alapján a szabálysértési hatóság a határozatát visszavonhatja, vagy - a kifogást tevő javára - módosíthatja.
(2) Amennyiben a szabálysértési hatóság a kifogással támadott határozatát nem módosítja, illetőleg nem vonja vissza, továbbá az eljárás alá vont személy javára módosított határozat ellen ismételten kifogást terjesztenek elő, az iratokat a szabálysértési hatóság az illetékes helyi bírósághoz teszi át.
165. § (1) Ez a törvény 2000. március 1-jén lép hatályba.
(A (2) bekezdést az Alkotmánybíróság megsemmisítette.)