OBH 1253/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy folyó év januárjában elhunyt édesanyja hagyatéki tárgyalásához Zagyvarékas Község Polgármesteri Hivatala még édesanyja telefonkönyvét is bekérte.  Az illetékes polgármesteri hivatal arról tájékoztatott, hogy a panaszos elhunyt édesanyjának hagyaték alá eső ingó-ingatlan vagyona nem volt, ezért hagyatéki eljárást nem folytattak le. Az erről készült jegyzőkönyv másolatát a polgármesteri hivatal rendelkezésemre bocsátotta. Fentiek alapján megállapítom, hogy a beadványnak ez a része alaptalan, ezért azt vizsgálat nélkül elutasítom.
	A beadványa második részében a panaszos leírta, hogy édesanyja két évvel ezelőtt magánszemélynek készpénzt adott kölcsön, melyet nem kapott vissza. Ezt a rendőrségen jelezték, ahol azt a felvilágosítást kapták, hogy kárigényükkel forduljanak polgári bírósághoz. A panaszos az ügyben az Országos Rendőrkapitányság Ellenőrzési Osztályának segítségét kérte. A panaszos tájékoztatása szerint ezt követően megindult a nyomozás. Tekintettel arra, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) nem hatalmaz fel folyamatban lévő ügyeket vizsgálatára, ezért a panaszos beadványának második részében foglaltakkal kapcsolatban nem áll módomban vizsgálatot folytatni.
	A panaszos továbbá sérelmezte, hogy édesanyja halálát követően - akit a panaszos ideiglenes gondnokául rendeltek - nem kapta meg a saját nyugdíját. Problémájával a zagyvarékasi gyámhatósághoz fordult segítségért, ahol azt a tájékoztatást kapta, hogy az új gondnok kirendelése akár egy évig is eltarthat. A panaszos attól tartott, hogy az új gondnok kirendeléséig nem kaphat nyugdíjat. 
	A beadvánnyal kapcsolatban felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésben foglalt demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz, továbbá az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdésében deklarált szociális biztonsághoz  fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.
	A vizsgálat lefolytatásához Zagyvarékas jegyzőjének tájékoztatását, továbbá a rendelkezésére álló dokumentumok másolatát kértem. 

Az ügy jogszabályi háttere
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

1959. évi IV. törvény a Magyar Népköztársaság Polgári Törvénykönyvéről (Hatályos: 1968. I. 1.- 1971. VI. 30.)
[Egységes szerkezetben a hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. törvényerejű rendelettel (a továbbiakban: Ptké.).]
Ptké. 44. § (1) A gyámhatóság annak a nagykorú személynek a részére, akinek az ügyei viteléhez szükséges belátási képessége állandó jelleggel hiányzik, szükség esetén ideiglenes gondnokot rendel. Az ideiglenes gondnokrendelés hatálya a gondnokság alá helyezéssel, legkésőbb azonban a kirendeléstől számított egy év elteltével megszűnik.
(2) Az ideiglenes gondnok jogköre a személyi ügyek intézésére és a vagyon felügyeletére terjed ki; a gyámhatóság előzetes hozzájárulásával azonban minden olyan intézkedést megtehet, amivel a gondnokolt személyt károsodástól óvja meg.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai
	Zagyvarékas Község Önkormányzatának jegyzője (a továbbiakban: jegyző) folyó év április 16-án kelt levelében arról tájékoztatott, hogy a panaszos ideiglenes gondnokául a Szolnoki Járási Tanács VB. Igazgatási Osztálya 1968. november 12-én kelt határozatával a panaszos édesanyját rendelte.  Gondnokság alá helyezési pert az arra jogosultak nem kezdeményeztek, ezért a panaszos az ideiglenes gondnokság alá helyezés idejének eltelte után a gondnokot kirendelő hatóságnak határozattal kellett volna megszüntetni a panaszos ideiglenes gondnokság alá helyezését. Az Obtv. 17. § (3) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos az 1989. XXXI. törvény hatálybalépését megelőzően indult eljárásokat nem vizsgálhatja, ezért a hatóság mulasztásával kapcsolatban nincs lehetőségem vizsgálatot folytatni.
	A panaszos és édesanyja nyugdíjukat a MÁV Rt. Nyugdíjfolyósító Igazgatóságától (a továbbiakban: Igazgatóság) kapták. Az Igazgatóságot az ideiglenes gondnokot kirendelő határozat hatályának megszűnéséről  2002. január 15-éig - a panaszos édesanyjának haláláig - senki nem értesítette, ezért a panaszos nyugdíját közel huszonnégy évig a vélelmezett gondnoknak folyósították.
	Április 5-én a jegyző az Igazgatóságát arról tájékoztatta, hogy a panaszos gondnokság alá helyezése a Szolnoki Bíróságon folyamatban van. Hivatalom is ezt a tájékoztatást kapta a jegyzőtől április 16-án.
	Április 25-én a jegyző újabb tájékoztatást küldött az Igazgatóságnak, amelyben a korábbi téves információért elnézést kért, és közölte; a panaszos gondnokság alá helyezése nincs folyamatban. 2002 januárjától indokolt, hogy a panaszos részére megállapított nyugdíjat a saját kezeihez folyósítsák, kérte ez ügyben az Igazgatóság intézkedését. 
	Május 14-én az Igazgatóság vezetője telefonon arról tájékoztatott, hogy a jegyző április 25-én kelt levele alapján a panaszos 2002 január-május hóra eső nyugdíját egy összegben folyósítják.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy  a jegyző a panaszos édesanyjának halála után nem járt el elég körültekintően. Az 1968-ban kelt ideiglenes gondnokot kirendelő határozat nem volt hatályos, ezért a cselekvőképes panaszost, és az Igazgatóságot egyaránt arról kellett volna tájékoztatni, hogy a panaszos jogosult nyugdíja felvételére. Ezt a tájékoztatást a jegyző csak három hónap múlva adta meg. A késedelmes tájékoztatás sértette a panaszos demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jogát, a többhavi kiesett nyugdíj összege pedig a szociális biztonságának közvetlen veszélyét keletkeztette.
	Tekintettel azonban arra, hogy a jegyző saját hatáskörében orvosolta a jogsérelmet, ezért ajánlást nem teszek, ezzel egyidejűleg felhívom Zagyvarékas jegyzőjének figyelmét arra, hogy a jövőben az ügyfelek tájékoztatásánál körültekintőbben, a jogszabályoknak megfelelően járjon el.

Budapest, 2002. június 20.

Takács Albert