OBH 1075/2002.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy a rendszeres szociális járadékra való jogosultságát, az 50 százalékos munkaképesség-csökkenést az Orvosi Bizottság 2001. július 5-től megállapította, de ellátását csak 2001. augusztus 23-tól kap. A panaszos vétlen abban, hogy a rehabilitációs véleményt csak a fenti dátummal kapta meg, ezért több mint másfél hónapi ellátástól esett el. A panaszos súlyos megélhetési gondokkal küzd, beadványa szerint két éhező gyermeke van. Az elmaradt ellátását szeretné megkapni, ebben kér segítséget.

Érintett alkotmányos jogok
Szociális biztonsághoz való jog  (Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bek.)
Tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. §)

Alkalmazott jogszabályok
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)
A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet

Megállapított tényállás

A panaszos 2001. március 19-én benyújtott rokkantsági nyugdíj igényét a Csongrád Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 26-01939/2001/0005. számú, 2001. május 16-án kelt határozatával elutasította. Az elutasítás indoka, hogy az Országos Orvosszakértői Intézet első fokú orvosi bizottsága véleménye szerint a munkaképesség-csökkenése nem éri el a törvényben meghatározott, legalább 67 százalékot, csak 40 százalékos. A panaszos az I. fokú határozat ellen fellebbezést nyújtott be.
Az Igazgatóság a 26-01939/2001/0010. számú, 2001. július 12-én kelt II. fokú határozatával a fellebbezést elutasította. Az elutasítás indoka, hogy a II. fokú Orvosi Bizottság helyben hagyta az I. fokú Orvosi Bizottság döntését, az igénylő továbbra sem tekinthető rokkantnak. Munkaképesség-csökkenésének mértéke azonban 50 százalék, mely 2001. július 05-től vélelmezhető, újabb felülvizsgálat 2004. július hónapban szükséges.
A határozat tartalmazta még, hogy "az átmeneti járadékra, vagy rendszeres szociális járadékra jogosultság feltételeiről tájékoztatást kérhet az illetékes igazgatóságtól".
A panaszos a II. fokú határozat ellen keresetet terjesztett elő a Szegedi Munkaügyi Bírósághoz. A bíróság a 2002. február 20-án kelt 2.M.678/2001/2. számú végzésével a pert megszüntette, mert a panaszos a szabályszerű idézés ellenére az első tárgyalást elmulasztotta és előzetesen nem kérte a tárgyalás távollétében történő megtartását.

A Csongrád Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a panaszos 2001. szeptember 5-én benyújtott rendszeres szociális járadék iránti igényét 2001. szeptember 12-én a 26-RSZJ-5902-2001/2. számú teljesítő határozattal elbírálta. Elismert szolgálati idő 9 év 364 nap. Az ellátás folyósításának kezdete 2001. augusztus 23, összege 14 750 Ft volt. A panaszos az első fokú határozat ellen fellebbezést nyújtott be és kérte járadéka 2001. július 5-től történő megállapítását. Az Igazgatóság a 2001. október 19-én kelt II. fokú határozatával a fellebbezést elutasította, az I. fokú határozatot helybenhagyta arra való hivatkozással, hogy az I. fokú határozatában a rendszeres szociális járadékot a Helyi Rehabilitációs Bizottság határozatának keltétől állapította meg az igénylő részére, mivel a bizottság a rehabilitálhatatlanság kezdő napjáról nem rendelkezett. A fellebbezés elbírálása során az Igazgatóság megkereste az illetékes Szeged Megyei Jogú Város Önkormányzata Helyi Rehabilitációs Bizottságát, hogy nyilatkozzon a rehabilitálhatatlanság kezdő napjáról. A bizottság elnöke tájékoztatása szerint a panaszos "2001. július 25-én jelezte első ízben a foglalkoztatási rehabilitáció iránti igényét. A bizottság a rendelkezésre álló adatok alapján (a 8/1983. (VI.29.) EüM együttes rendelet értelmében a kérelem beadását követő 30 napon belül) 2001. augusztus 23-án megtartott ülésén véleményezte a megváltozott munkaképességű dolgozó rehabilitálhatatlanságát. A hivatkozott jogszabály alapján visszamenőleges szakvélemény kiadása a Bizottságnak nem áll módjában". Tehát a rendszeres szociális járadékot az Igazgatóság csak 2001. augusztus 23-tól állapíthatta meg, függetlenül attól, hogy a jogosultsághoz szükséges további két feltétel (szükséges szolgálati idő, 50 %-os munkaképesség-csökkenés) már 2001. július 5-én fennállt. A panaszos ellátását a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a 710-49094-1 törzsszámon folyósítja.

A Szociális és Családügyi Minisztériumnak (az akkor illetékes szaktárca) a 2001. június 27-én az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság megkeresésére kiadott álláspontja szerint: "A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI.19.) EüM-PM együttes rendelet (a továbbiakban: R.) 7. §-a szabályozza a helyi rehabilitációs bizottság feladatkörét. A megváltozott munkaképességű dolgozók rehabilitálhatóságát e szakasz alapján a helyi rehabilitációs bizottságnak kell véleményezni. Az R. a hatáskör meghatározása során valóban nem rendelkezik arról, hogy a rehabilitáció kérdésében mely időponttól kell a bizottságnak állást foglalnia. A hatályos szabályozás ugyanakkor nem tiltja meg azt, hogy a bizottság előtti megjelenés napjához képest már korábbi időponttal sor kerüljön a megváltozott munkaképességű dolgozók rehabilitálhatóságának véleményezésére. Amennyiben tehát az egyes eljáró bizottságok nyilvántartásából aggálytalanul megállapítható az, hogy a megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatására - a rehabilitációs munkahely hiányában - a korábbi időponttól sem lett volna mód, úgy jogszabályi felhatalmazás hiányában is lehetősége van arra, hogy a rehabilitáció kérdésében visszamenőlegesen nyilatkozzon. Természetesen ennek megítélése az eljáró bizottság mérlegelésébe tartozik, így visszamenőlegesen állásfoglalás kiadására a bizottságot kötelezni nem lehet."
A 2001. január 1-től hatályos 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítás 6.3.2 pontja szerint: "Ha a rehabilitálhatatlanság kezdő időpontjáról, vagy a kiadott igazolás későbbi, mint az egyéb jogosultsági feltételek fennállása (pl. folyósítás kezdő időpontja), a rehabilitációs bizottságot minden esetben nyilatkoztatni kell a rehabilitálhatatlanság első napjáról."
A 6.4 pont szerint: "Az ellátás megállapításának kezdő napja az igénybejelentést megelőző hatodik hónap első napja, de (ezen belül) legkorábban a rehabilitálhatatlanság kezdő napja."
A 4.5 pont szerint: "ha a munkaképesség-csökkenése az 50 százalékot eléri, a határozattal egyidejűleg tájékoztatni kell a rendszeres szociális járadékra, illetve az átmeneti járadékra jogosultság feltételeiről. Feltétlenül fel kell hívni a figyelmet arra a tényre, hogy a más típusú ellátásra jogosultság megállapítása nem hivatalból történik, azt írásban kell igényelni."

A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és tisztességes eljárással, valamint az Alkotmány 70/E. §-ában biztosított szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott

1.)  a Csongrád Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság, amikor a rokkantsági nyugdíj igényt elutasító II. fokú határozatában nem adott közérthető, pontos tájékoztatást a panaszos számára a rendszeres szociális járadék igénybevételének módjáról, különös tekintettel arra, hogy a panaszos milyen módon szerezheti be a helyi rehabilitációs bizottság véleményét.

2.)  A Szeged Megyei Jogú Város Önkormányzat Helyi Rehabilitációs Bizottsága, amikor a panaszos 2001. július 25-én benyújtott kérelmét 30 napos határidőn belül elbírálta, de csak az ülés napjától (2001. augusztus 23.) adta ki "szakvélemény"-ét, hogy nem rehabilitálható. Nem járt el elvárható gondossággal a bizottság, amikor nem vizsgálta, hogy 2001. július 5-től (amikortól az Orvosi Bizottság véleménye szerint már 50 százalékos volt a panaszos munkaképesség-csökkenése), de legalább a kérelem benyújtásának napjáig visszamenőleg a jogosultság feltételeit, nem nyújtott tájékoztatást a jogorvoslati lehetőségről. 
	A fentiek miatt elhúzódó eljárás következtében a panaszos 2001. július 5. és 2001. augusztus 23. között ellátatlan volt.

Az 1.) pontban feltárt alkotmányos jogsérelem lehetőségének jövőbeni elkerülésére megfelelő garanciát nyújtanak a 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítás idézet pontjai, ezért ajánlást nem teszek.

A 2.) pontban feltárt alkotmányos jogsérelem jövőbeni elkerülése, valamint a konkrét panasz orvoslása érdekében harminc napos határidővel - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. §-ában foglaltaknak megfelelően - felkérem a Csongrád Megyei Területi Rehabilitációs Bizottság Elnökét, hogy vizsgáltassa felül Szeged Megyei Jogú Város Önkormányzata Helyi Rehabilitációs Bizottságának konkrét ügyben 2001. augusztus 23-án hozott 61566-2/2001. számú "határozatát", valamint a 2001. október 11-én kelt 26-5902/2001/5. számú döntését.

Budapest, 2002. augusztus 27.

Lenkovics Barnabás