OBH 6673/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy az 1987 óta rokkant férje nyugdíja folyósítását 2001. július 1-től megszüntették. 2001. április 12-én az I. fokú orvosi bizottság, majd június 8-án a II. fokú orvosi bizottság munkaképesség-csökkenését 50  százalékosra értékelte, azonban rendszeres szociális járadékot csak 2001. szeptember 26-tól állapított meg a Nyugdíjbiztosító. A fentiek miatt a panaszos férje több hónapon keresztül ellátatlan volt, mely súlyos gondokat okozott az egyébként is nehéz helyzetben lévő családnak.

Érintett alkotmányos jogok:
Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. §)
Tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. §)

Alkalmazott jogszabályok:
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.) és végrehajtására kiadott 168/1997. (X.6.) Korm. rendelet
A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásokról szóló 8/1983. (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet módosításáról (R.)
Az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatójának 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítása, a nyugellátások és egyes nyugdíjszerű rendszeres ellátások elbírálásának ügyviteli eljárásáról.

Megállapított tényállás:
	A panasz alapján felmerült a szociális biztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat megállapításai a következők:

Az 1968. április 14-én született ügyfél a 264-08430-6 törzsszámon 1987. augusztus 1-től 2001. június végéig részesült rokkantsági nyugdíjban. A nyugdíj összege 2001. január 1-től havi 34 358 Ft volt. 2001. április 12-én a soros orvosi vizsgálaton az I. fokú orvosi bizottság május 1-től állapotjavulást vélelmezett és 50 százalékos munkaképesség-csökkenést állapított meg. A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 2001. május 23-án kelt 19.Ny.9830/87/37. számú határozatával 2001. július 1-től megszüntette a rokkantsági nyugdíjat az I. fokú orvosi bizottság véleményére hivatkozással (csatolva az orvos szakértői  véleményt) a Tny. 23. § (1) bekezdésének megfelelően, mely szerint rokkantsági nyugdíjra az jogosult, aki egészségkárosodás, illetőleg testi vagy szellemi fogyatkozás következtében munkaképességét hatvanhét százalékban elvesztette és ebben az állapotában javulás egy évig nem várható (a továbbiakban: rokkant), illetőleg a Tny. végrehajtási rendelete 24. §-ában foglaltak szerint "ha a rokkantsági nyugdíjas az orvosi szakvélemény szerint már nem rokkant, a rokkantsági nyugdíjat az arról szóló határozat keltét követő második hónap első napjától kell megszüntetni".
A határozat tartalmazza a rehabilitációs véleményt, mely szerint az ügyfél "nem javasolt tartós koncentrációt igénylő munkára", valamint a következő szöveget: "a rehabilitációs eljárás lefolytatását követően újabb igénybejelentés alapján kérheti a rendszeres szociális járadék igényének vizsgálatát a rehabilitációs jegyzőkönyv csatolásával".
A megszüntető határozat ellen benyújtott fellebbezést a 2001. július 20-án lefolytatott II. fokú orvosi bizottság véleménye alapján (munkaképesség-csökkenésének mértéke 50 %, nem rokkant), az Igazgatóság 2001. augusztus 10-én kelt 19.-09830/1987/0040. számú határozatával elutasította, az elsőfokú határozatot helybenhagyta, mellékelve a másodfokú orvosi bizottság véleményét.
A határozat indoklása tartalmazza még, hogy "Az átmeneti járadékra, vagy rendszeres szociális járadékra jogosultság feltételeiről tájékoztatást kérhet az illetékes Igazgatóságtól".
	A 2002. január 1-től hatályos 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítás 4.5 pontja szerint "ha a munkaképesség csökkenése az 50 százalékot eléri, a megszüntető határozattal egyidejűleg tájékoztatni kell a rendszeres szociális járadékra, illetve az átmeneti járadékra jogosultság feltételeiről. Feltétlenül fel kell hívni a figyelmet arra a tényre, hogy a más típusú ellátásra jogosultság megállapítása nem hivatalból történik, azt írásban kell igényelni."

A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a 2001. október 1-jén benyújtott igényre a 19-15072/2001/0008. számon 2001. december 5-én havi 14.750 Ft rendszeres szociális járadék megállapításáról 2001. szeptember 26-tól induló folyósítással hozott határozatot. Az indoklás tartalmazza, hogy rendszeres szociális járadékra jogosult, mivel az OOSZI orvosi bizottságának szakvéleménye szerint munkaképesség-változásának mértéke az 50 százalékot eléri, az illetékes Rehabilitációs Bizottság igazolta, hogy nem rehabilitálható, és a rokkantsági nyugdíjhoz az életkora szerint szükséges szolgálati idő felével (összesen 4 év 248 nappal) rendelkezik [R. 22. § (1) bek. a)-b) pont]. A Helyi Rehabilitációs Bizottság igazolása szerint az igénylő 2001. szeptember 26-tól nem rehabilitálható, ezért a rendszeres szociális járadékot ettől a naptól kezdődően kellett megállapítani.
Az illetékes Mátészalka Városi Helyi Rehabilitációs Bizottság 2001. szeptember 26-i ülésén megtárgyalta (az ügyfél augusztus 27-én benyújtott kérelmére) a rehabilitációs lehetőséget. A 8292/2001. számú "Igazolás" szerint "a kérelmező bizottsági ülés időpontjától nem rehabilitálható".
A vizsgálat során felmerült annak a gyanúja is, hogy a jogorvoslatra illetékes Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Területi Rehabilitációs Bizottság nem is működik.
A fenti igazolás birtokában nyújtotta csak be a panaszos (2001. október 1-jén) a rendszeres szociális járadék igényét a Nyugdíjbiztosítási Igazgatósághoz. A fenti "Igazolás"-on jogorvoslati lehetőségről tájékoztatás nem szerepel.
Az ellátást a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 710-96271-7 törzsszámon folyósítja, havi összege 2002. január 1-től 16 400 Ft.

A Szociális és Családügyi Minisztériumnak (mint szaktárcának) a 2001. június 27-én az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság megkeresésére kiadott álláspontja szerint: "A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI.19.) EüM-PM együttes rendelet (a továbbiakban: R.) 7. §-a szabályozza a helyi rehabilitációs bizottság feladatkörét. A megváltozott munkaképességű dolgozók rehabilitálhatóságát e szakasz alapján a helyi rehabilitációs bizottságnak kell véleményezni. Az R. a hatáskör meghatározása során valóban nem rendelkezik arról, hogy a rehabilitáció kérdésében mely időponttól kell a bizottságnak állást foglalnia. A hatályos szabályozás ugyanakkor nem tiltja meg azt, hogy a bizottság előtti megjelenés napjához képest már korábbi időponttal sor kerüljön a megváltozott munkaképességű dolgozó rehabilitálhatóságának véleményezésére. Amennyiben tehát az egyes eljáró bizottságok nyilvántartásából aggálytalanul megállapítható az, hogy a megváltozott munkaképességű dolgozó foglalkoztatására - a rehabilitációs munkahely hiányában - a korábbi időponttól sem lett volna mód, úgy jogszabályi felhatalmazás hiányában is lehetősége van arra, hogy a rehabilitáció kérdésében visszamenőlegesen nyilatkozzon. Természetesen ennek megítélése az eljáró bizottság mérlegelésébe tartozik, így visszamenőlegesen állásfoglalás kiadására a bizottságot kötelezni nem lehet."
A 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítás 6.3.2 pontja szerint "amennyiben az igénylő igénybejelentéskor nem csatolta a munkáltatói, illetve a lakóhely szerint illetékes rehabilitációs bizottság igazolását arról, hogy részére munkaképesség-változásának megfelelő munkahelyet nem tudnak felajánlani, az igényfelvételt nem lehet megtagadni, és az igénylőt az elbírálás során a jogosultság egyéb feltételeinek fennállása esetén fel kell kérni az igazolás beszerzésére.
Ha a rehabilitációs bizottság az igazolás kiadásakor nem nyilatkozott a rehabilitálhatatlanság kezdő időpontjáról, vagy a kiadott igazolás későbbi, mint az egyéb jogosultsági feltételek fennállása (pl. folyósítás kezdő időpontja), a rehabilitációs bizottságot minden esetben nyilatkoztatni kell a rehabilitálhatatlanság első napjáról".
A 6.4 pont szerint: "Az ellátás megállapításának kezdő napja az igénybejelentést megelőző hatodik hónap első napja, de (ezen belül) legkorábban a rehabilitálhatatlanság kezdő napja".

A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. §-ában deklarált  jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal és tisztességes eljárással, valamint az Alkotmány 70/E. §-ában biztosított szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott

1.)  a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság, amikor a rokkantsági nyugdíjat megszüntető határozataiban (sem az I. fokú, sem a II. fokú) nem adott közérthető, pontos tájékoztatást a panaszos számára a rendszeres szociális járadék igénybevételének módjáról, különös tekintettel arra, hogy milyen módon szerezheti be a helyi rehabilitációs bizottság véleményét.

2.)  A Mátészalka Városi Helyi Rehabilitációs Bizottság amikor ugyan a panaszos 2001. augusztus 27-én benyújtott kérelmét 30 napos határidőn belül elbírálta, de csak az ülés napjától (2001. szeptember 26.) adta ki az "igazolás"-t, hogy nem rehabilitálható. Nem járt el elvárható gondossággal a bizottság, amikor nem vizsgálta az 1987-től 2001. május 1-ig III. csoportos rokkant ügyfélnek a rokkantsági nyugdíj megszüntetéséig (2001. július 1.), de legalább a kérelem napjáig visszamenőleg a jogosultság feltételeit, nem nyújtott tájékoztatást a jogorvoslati lehetőségről.

A fentiek miatt elhúzódott eljárás következményeként a panaszos közel 3 hónapig ellátatlan volt.

Az 1.) pontban feltárt alkotmányos jogsérelem lehetőségének jövőbeni elkerülésére megfelelő garanciát nyújtanak a 21/2001. (Tb.K.11.) ONYF utasítás idézett pontjai, ezért ajánlást nem teszek.

A 2.) pontban feltárt alkotmányos jogsérelem jövőbeni elkerülése, valamint a konkrét panasz orvoslása érdekében harminc napos határidővel - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 20. §-ában foglaltaknak megfelelően - felkérem az ÁNTSZ Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Intézete Tisztifőorvosát, hogy vizsgálja felül a Területi Rehabilitációs Bizottság működését, valamint intézkedjen a Mátészalka Városi Helyi Rehabilitációs Bizottság konkrét ügyben 2001. szeptember 26-án hozott döntésének formai és tartalmi szempontból történő felülvizsgálata érdekében.

Az Obtv. 25. §-a alapján hatvan napos határidővel javaslom a Pénzügyminiszternek, valamint a Szociális és Családügyi Miniszternek, hogy vizsgálja felül és módosítsa a megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásokról szóló 8/1983. (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet értelmezési gondot, működési zavart és alkotmányos jogsérelmet előidéző szabályait, valamint a konkrét panasz orvoslásának lehetőségét.

Budapest, 2002. április 16.

Lenkovics Barnabás