OBH 6642/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, amelyben sérelmezte az önálló bírósági végrehajtó eljárását.
A vizsgálat az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos adós ellen folytatott végrehajtási eljárásban  a végrehajtási lap tanúsága szerint a panaszosnak egy bizonyos összegű vételárhátralékot kellett megfizetnie.
A panaszos azért kifogásolta a végrehajtó eljárását, mert álláspontja szerint a végrehajtó nem vette figyelembe a végrehajtás felfüggesztésére vonatkozó kérését, és az árverést a kifogásolt időpontban kitűzte. Sérelmezte azt is, hogy a végrehajtási lap nem megfelelően lett kiállítva, mivel az csak reá nézve tartalmaz (fizetési) kötelezést, holott az alpereseknek kiköltözési kötelezettségük volt.
A panaszos és a végrehajtó által csatolt iratokból megállapítható, hogy a panaszos, mint felperes ügyében 1997. és 2002. között különböző bírósági, ügyészségi, rendőrségi döntések születtek. Az ügy alapját az képezte, hogy a panaszos és az alperesek között adásvételi szerződés jött létre.  1998-ban a bírósági ítélet elrendelte az eredeti állapot helyreállítását, és kimondta, hogy 60 napon belül az alpereseknek az ingatlanból ki kell költözni, míg a panaszos köteles a felvett vételárat visszafizetni. A  Központi Ügyészségi Nyomozó Hivatal az előtte folyó eljárásában foglalkozott a végrehajtási lapot kiállító volt bírósági titkár ellen tett feljelentéssel is. Megállapította, hogy a kiállított végrehajtási lap a végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. tv. rendelkezéseinek megfelel, mivel a bíróság a végrehajtási lapot a végrehajtást kérő kérelmére állította ki. A Nyomozó Hivatal megállapította, hogy a konkrét ügyben a végrehajtást azok az alperesek kérték, akiknek a vételár az ítélet szerint visszajár, ezért a bíróság részéről eljáró személy a törvény értelmében, a bíróság polgári ügyben hozott marasztaló határozata alapján a végrehajtási lapot kiállította. A Nyomozó Hivatal határozata kimondta, hogy az ügyben eljáró bírósági végrehajtó a panaszos állításával ellentétben kötelességét nem szegte meg, mivel a végrehajtó 2000. március 23-án kiállított végrehajtási lap alapján kezdte meg a végrehajtást. 2000. június 6-án járt a panaszos lakóhelyén foglalási jegyzőkönyvet készített, melyet a panaszos is aláírt, az abban foglaltakat nem kifogásolta. A Nyomozó Hivatal a végrehajtási iratokat áttanulmányozta és megállapította, hogy a bírósági végrehajtó a végrehajtási törvény pénzkövetelés végrehajtására vonatkozó szabályait betartotta. A feljelentő panaszos azon állítását, hogy a bírsági végrehajtó kötelezettségét megszegve, és hamis közokiratot készítve csalárd módon járt el a végrehajtás során, az iratok nem támasztják alá. A határozat azt is tartalmazza, hogy a végrehajtó terhére bűncselekmény alapos gyanúja nem állapítható meg.
Tájékoztatást kértem az érintett önálló bírósági végrehajtótól, aki azt közölte, hogy a panaszos több ízben fellebbezéssel, panasszal fordult a városi és a megyei bírósághoz, de fellebbezéseit, panaszait mindenkor elutasították. A panaszos tartozását 2001. június 19-én a végrehajtó irodájában befizette, így ellene sem ingó, sem ingatlan árverés nem folyt. Az iratokból azonban az is megállapítható, hogy egy ízben  a megyei bíróság  a panaszos fellebbezése folytán hatályon kívül helyezte az elsőfokú bíróság végzését.
	A hatályon kívül helyezésre azért került sor, mert az ügyben az a bírósági titkár járt el, akit a bíróság a panaszos ügyében tanúként kihallgatott. A végzés kimondta, hogy a megnevezett titkár az új eljárásban nem járhat el. Az ügyben eljárt hatóságok a panaszos által indított bírósági, rendőrségi, ügyészségi, végrehajtási eljárásban közel húsz esetben a panaszos kérelmének nem adtak helyt, indítványait elutasították, kivéve azt a két esetet, amelyek közül az egyiket a fentiekben ismertettem. Egy másik esetben a Csongrád Megyei Főügyészség helyt adott a panaszos kérelmének  és a sérelmezett nyomozást megtagadó határozatot hatásköri és illetékességi okokból hatályon kívül helyezte. Később azonban a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező Központi Ügyészségi Nyomozó Hivatal - a panaszos feljelentése alapján - a nyomozást megtagadta.  

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya 
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az ügy jogszabályi háttere
1994. évi LIII. törvény a bírósági végrehajtásról
Végrehajtható okiratok
10. § A bírósági végrehajtást (a továbbiakban: végrehajtás) végrehajtható okirat kiállításával kell elrendelni. A végrehajtható okiratok a következők:
a) a bíróság által kiállított végrehajtási lap,
Végrehajtási kérelem
11. § (1) A bíróság a végrehajtható okiratot a végrehajtást kérő kérelmére állítja ki.
(2) A végrehajtást kérő közölni köteles a végrehajtási kérelem előterjesztésekor
a) az adós nevét (cégnevét) és az azonosításához szükséges adatokat (legalább a születési idejét vagy az anyja nevét, illetőleg a cégjegyzékszámát), továbbá
b) az ügy körülményeitől függően: az adós lakóhelyét, munkahelyét, illetőleg székhelyét, telephelyét (a továbbiakban: székhelyét) és a végrehajtás alá vonható vagyontárgyának helyét; e pontban felsorolt adatok közül legalább egyet közölni kell.
(3) Ingatlan-végrehajtás kérése esetén közölni kell az ingatlannyilvántartási adatokat.
12. § (1) A végrehajtási kérelmet a kellő példányban, megfelelően kitöltött végrehajtható okirat nyomtatványon kell előterjeszteni.
(2) Ha a végrehajtást kérő a kérelmét nem a nyomtatványon terjesztette elő, illetőleg a nyomtatványt nem a kellő példányban nyújtotta be, vagy nem megfelelően töltötte ki, a bíróság a hiányt pótolja, vagy felhívja a végrehajtást kérőt a hiány pótlására, illetőleg a helyes eljárásra.
(3) A bíróság a szóban előterjesztett kérelmet a végrehajtható okirat nyomtatvány kitöltésével foglalja írásba.
Végrehajtási lap
15. § Az első fokon eljárt bíróság végrehajtási lapot állít ki
a) a bíróság polgári ügyben hozott marasztaló határozata alapján,
b) a bíróság büntetőügyben hozott határozatának a polgári jogi igénnyel kapcsolatos marasztalást tartalmazó része alapján,
c) a bíróság által jóváhagyott egyezség alapján.

A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A törvény a 2001. évi módosítását követően úgy rendelkezett, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálódási körébe tartozik a megyei bírósági végrehajtó és az önálló bírósági végrehajtó, melyek eljárásával kapcsolatban közigazgatási jogorvoslati lehetőség nincs biztosítva.
A vizsgált ügyben megállapítottam, hogy a bírósági végrehajtó a bíróság által kiállított végrehajtási lapban foglaltak szerint járt el, és nem állt rendelkezésére olyan végrehajtási lap, melyben a panaszos kérelmére kiállított végrehajtási cselekményt kellett volna végeznie. A bíróság ténylegesen úgy döntött, hogy a peres feleknek együttesen 60 nap áll a rendelkezésükre, hogy az abban foglaltaknak eleget tegyenek, nevezeten a panaszos fizessen vissza az alpereseknek 400 ezer forint vételárat, az alperesek pedig kiürített állapotban adják a panaszos birtokába a szóban forgó ingatlant. Ezen kettős kötelezettség ellenére végrehajtási lap  csak az egyik fél kérelmére lett kiállítva tekintve, hogy a rendelkezésre álló adatok szerint a panaszos végrehajtási lap kiállítását nem kérte. A végrehajtási lap rendelkezése értelmében, ha a végrehajtást kérő a kérelmét nem a nyomtatványon terjesztette elő, illetőleg a nyomtatványt nem a kellő példányban nyújtotta be, vagy nem megfelelően töltötte ki, a bíróság a hiányt pótolja, vagy felhívja a végrehajtást kérőt a hiány pótlására, illetőleg a helyes eljárásra. A végrehajtási törvény azt is szabályozza, hogy a bíróság a szóban előterjesztett kérelmet a végrehajtható okirat nyomtatvány kitöltésével foglalja írásba. Megállapítottam, hogy a végrehajtási eljárás szabályai alapján, az előírások betartásával a jogosultnak lehetősége van az igény érvényesítésére, a szabályozás vagy annak hiánya nem volt akadálya az eredményes végrehajtásnak. Annak vizsgálata, hogy a panaszos a bíróságnál milyen kérelmeket terjesztett elő, és azt követően milyen intézkedések történtek, a törvény értelmében nem képezheti az állampolgári jogok országgyűlési biztosának vizsgálati lehetőségét.
A végrehajtó az ügyben a szabályoknak megfelelőn végezte munkáját, és a tényleges végrehatási cselekményre, így az ingatlan árverésre azért nem került sor, mert a panaszos időközben adósságát rendezte, a végrehajtó irodán a megfelelő összeget és költségeket befizette.
	A vizsgálat  az ügyben az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvéből falakó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot nem tárt fel, ezért a vizsgálatot lezártam.

Budapest, 2002. augusztus 28.

Lenkovics Barnabás