OBH 6129/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszosok, a debreceni Bárczi Gusztáv Gyógypedagógiai Intézményben tanuló gyermek szülei panaszukban az iskola pedagógusának és vezetőinek a velük és gyermekükkel kapcsolatos magatartását kifogásolták. Emberi jogaik megsértésének tekintették, hogy késve érkező gyermeküket nem engedték be az órára, az emiatt kialakuló vitában a pedagógus durva hangot használt velük szemben, továbbá hogy a tanításról nem kapnak tájékoztatást, a házirendet sem látták, és a tanítónő a gyermek fejét is megütötte. Az iskolafenntartó Debrecen Megyei Jogú Város Önkormányzatának Polgármesteri Hivatala korábbi panaszukkal nem foglalkozott, ezért fordultak az ombudsmanhoz.
	Tekintettel arra, hogy a panaszban közöltek alkotmányos jogokat - jogbiztonság, emberi méltóság, a gyermek védelemhez, gondoskodáshoz való joga (Alk. 2. § (1) bek., 54. §, 67. §) - érintenek, az ügyben vizsgálatot indítottam. Tájékoztatást kértem az intézményt fenntartó önkormányzat polgármesterétől. Vizsgálati megállapításaim az ő válaszán és a megküldött iratokon alapulnak.

A vizsgálat megállapításai

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Kot.) rendelkezik arról, hogy a pedagógus kötelessége a szülők rendszeres tájékoztatása a tanulókat érintő kérdésekről (19. § (7) bek.). Az iskolában ez többféle formában is megtörtént. A heti program ki volt függesztve a folyosón, a pedagógus hetente tartott fogadóórát, a tanuló üzenőfüzetében pedig az otthoni gyakorlás lehetőségéről tájékoztatták a szülőket. (Igaz, ez utóbbi a panaszolt gyermek esetében rendszeresen eltűnt.)

A házirend az iskola épületeiben (5 épület) ki van függesztve a földszinti folyosón, jól látható helyen.

A házirend, az iskola Szervezeti és Működési Szabályzata (SZMSZ) szerint a tanítási óráról elkéső tanulónak a portán kell várakoznia kicsengetésig. A panaszosok ezt figyelmen kívül hagyták, és rendszeresen felvitték a gyermeket az osztályba a tanórai becsengetést követően is. A szülők által panaszolt konkrét esetben is ugyanez történt. Ekkor a panaszosok voltak azok, akik durván szidalmazták a pedagógust, aki a szabályt kívánta volna betartatni a szülőkkel. (A hangoskodásnak az igazgató-helyettes fültanúja volt. Megjegyzem: az országgyűlési biztos az eljárása során nem hallgat meg tanúkat az elhangzottak bizonyítására. Arra a sértő kifejezések miatt az érintett által kezdeményezett szabálysértési vagy bírósági eljárásban van lehetőség.) 
	Az iskolába belépés szabályozása, korlátozása a gyermekek biztonsága érdekében történik, erre az iskola vezetésének joga van. Ezeket a szabályokat a szülői közösség is elfogadta, az az iskolai SZMSZ egyik része.
	A panaszosok arra hivatkoznak, hogy az iskola nem börtön, ahol csak az előírt időben lehet a gyermeket elhozni, odavinni. Ez esetben nem erről van szó, hanem arról, hogy minden közösségnek vannak szabályai, amelyeket be kell tartani. Az állampolgárok - az állami költségvetésen keresztül - azért tartanak fenn speciális intézményeket a fogyatékos gyermekek számára, hogy a lehetséges fejlesztésüket segítve az önálló életvitelt megtanulhassák. A többi gyermek és szüleik jogait sérti, ha valamelyikük megszegi a közös munkához elengedhetetlen szabályokat, és ezzel nem veszi figyelembe mások érdekeit és emberi jogait. Éppen ezért az iskolának, a pedagógusnak kötelessége, hogy az iskola működésének a szabályait mindenkivel betartassa. A többi szülő 2001. februári levelében erősen kifogásolta a panaszosok ártalmas, a szabályokat figyelmen kívül hagyó viselkedését.

A vizsgálat nem igazolta, hogy a pedagógus verte volna a panaszosok gyermekének a fejét. (A csoport foglalkozásain mindig jelen van a gyógypedagógiai asszisztens is, aki ilyet soha nem tapasztalt.)

A panaszosok a beadványukban idéznek az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozatából, valamint a közoktatási törvényből is annak alátámasztásaként, hogy a gyermeknek joga van a neveléshez, a szülőnek ahhoz, hogy ezt megválassza, és joga van a véleményének a kinyilvánításához.
A szülőnek azonban az említett, de más jogszabályok szerint is elsősorban kötelességei vannak a gyermekével kapcsolatban. Ide tartozik az is, hogy az iskolával együttműködjön a gyermeke nevelése érdekében, segítse és ne akadályozza a munkájukat. Elősegítse gyermekének a közösségbe való beilleszkedését, az iskola, a közösségi élet magatartási szabályainak elsajátítását (Kot. 14. § (2) bek.), amihez leginkább a példamutatásra lenne szükség. A véleménynyilvánítási jog gyakorlásakor pedig mások emberi méltóságára is tekintettel kell lenni. (A beadványukban idézett és kiemelt "bármilyen kifejezési mód" ez alól nem ad felmentést.) A gyermeknek adandó nevelés megválasztásához való jog (Alk. 67. § (2) bek.) elsősorban a szabad intézményválasztás jogát jelenti. E mellett a szülő a közoktatási törvény rendelkezései (Kot. 14. § (1) bek.) és az intézmény SZMSZ-e szerint vehet részt az intézmény munkájában. A nevelés, tanítás szakmai kérdéseiben a pedagógus maga dönt (Kot. 19. § (1) bek.). A szülők "választási joga" arra nem terjed ki.

A Polgármesteri Hivatalhoz 2001. október 10-e előtt nem érkezett beadvány a panaszosoktól az iskolával kapcsolatban. Akkor személyesen jártak az Oktatási Osztály vezetőjénél és az iskola referensénél, azt követően, hogy bejelentették az iskola igazgatójának, a gyermeküket más iskolába szándékoznak beíratni. (2001. október 10-e óta a gyermek Hajdúböszörményben tanul.) A panaszt akkor nem mondták jegyzőkönyvbe, hanem az november 13-án érkezett meg a hivatalba. Az Oktatási Osztály vezetője vizsgálatot indított. Ennek a megállapításairól 2001. december 11-én levélben tájékoztatta a panaszosokat. A hivatalt tehát mulasztás nem terheli. 

Összegezve azt állapítottam meg, hogy az iskola vezetése, a panaszolt pedagógus nem okozott visszásságot a panaszosok alkotmányos jogaival összefüggésben, és a gyermek jogait sem sértették meg.

Budapest, 2002. március 26.

Takács Albert