OBH 5999/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindítása
	A panaszos abban kérte az állampolgári jogok országgyűlési biztosának a segítségét, hogy tanulmányait újból folytathassa a bajai Eötvös József Főiskolán, amelyen már egy évet elvégzett. A főiskola ugyanis törölte a hallgatói névsorból, és azt is közölte, hogy két éven belül nem létesíthet az intézménnyel hallgatói jogviszonyt.
	Tekintettel arra, hogy a panaszban leírt sérelem alkotmányos jogot érint, az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján vizsgálatot indítottam. A tényállást a főiskola vezetésétől kapott tájékoztatás és általa, valamint a panaszos által csatolt iratok alapján állapítottam meg.

Az érintett alkotmányos jogok
A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bek.)
A művelődéshez való jog (Alkotmány 70/F. §)

Az alkalmazott jogszabályok
A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (Ftv.) 
28. § (1) bekezdés 2002. január 1-jéig hatályos szövege 
"Szünetel a hallgatói jogviszony, ha a hallgató a tanulmányok folytatásához szükséges beiratkozást nem végezte el. Két év szüneteltetés után a hallgatót törlik a névsorból, hacsak a hallgató kérelmére a felsőoktatási intézmény nem engedélyezte a törlés mellőzését."
A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII.12.) IM rendelet
74. § (4) Az elítélt kérelmére a középfokú oktatásban való résztvételt, valamint a felsőfokú tanulmányok folytatását a parancsnok engedélyezheti.
(7) Az elítélt a parancsnok engedélyével az intézeten kívül is folytathat tanulmányokat, és leteheti a szükséges vizsgákat. Az engedélyezésnél a külső munkavégzésre vonatkozó szabályokat kell megfelelően alkalmazni.

A vizsgálat megállapításai
	A hallgató az első tanév elvégzése után, 1999-ben évhalasztást kért és kapott. A panaszos azonban a 2000/2001-es tanévre nem iratkozott be, ezért a főiskola 2000. szeptember 26-án arról értesítette lakcímnére, hogy törölték a nappali tagozatos hallgatók névsorából. A panaszos azonban erről akkor nem értesült, mert előzetes letartóztatásban volt, később pedig szabadságvesztés büntetését töltötte, amelyből az ítélete szerint 2002. december 26-án szabadul.
A főiskola a büntetés-végrehajtási intézetbe a panaszosnak 2001. szeptember 25-én írt levelet, amelyben tájékoztatta az egy évvel korábbi intézkedéséről, valamint arról, hogy: "A rendelkezések értelmében a törléstől számított két éven belül nem létesíthet hallgatói jogviszonyt intézményünkkel. A két év letelte után új felvételi eljárás keretében jelentkezhet intézményünkbe. Felhívom azonban arra a figyelmét, hogy valamennyi oktatott szakunkkal betölthető munkakörök kizárólag erkölcsi bizonyítvány birtokában vállalhatók."
A panaszos ezt a várakozást indokolatlannak tartja, mert úgy gondolja, hogy a szabadságvesztés büntetéséből még hátralévő idejét leghasznosabban úgy tölthetné el, ha folytatja a tanulmányait. Az erkölcsi bizonyítványra utalást pedig azért kifogásolja, mert egy idő elteltével - ha a büntetése jogkövetkezményei alól mentesült - kaphat majd "tiszta" erkölcsi bizonyítványt, amellyel már betölthet a képesítésének megfelelő állást. Szándéka szerint ezzel bizonyíthatná, hogy "jó útra tért".
	A hallgató törlése a névsorból 2000 szeptemberében jogsértő volt, mert az Ftv. 28. § (1) bekezdésének akkor hatályos rendelkezése szerint arra csak a két év szünetelési idő letelte után kerülhet sor. A konkrét esetben ez 2001 szeptembere lett volna. (Egyébként uganígy rendelkezik a főiskola tanulmányi és vizsgaszabályzatának 6. § (1) bekezdése is, amely szerint, ha a hallgató saját hibájából nem iratkozik be, hallgatói jogviszonya legfeljebb két évig szünetel.)  Előre ezt a törlést akkor sem lehetett jogszerűen megtenni, ha a beiratkozás elmulasztásából bizonyos volt a kétéves szünetelés majdani bekövetkezése. Ez a jogsértés azért okozott a panaszos jogaival összefüggésben visszásságot, mert így 2001 szeptemberében már mint törölt hallgatónak válaszoltak a tanulmányaival kapcsolatos kérelmére, alkalmazva a kétéves várakozási rendelkezést.
	A főiskola tanulmányi és vizsgaszabályzata kifejezetten arról az esetről, ha a törlés után szeretne valaki visszakerülni az intézménybe, nem rendelkezik. Csak az elbocsátás utáni helyzetről. (Az elbocsátás viszont nem olyan "semleges" tartalmú távozás, mint a törlés. Ezért a kétéves várakozási idő más indokot kívánna. Pl. a tanulmányokkal kapcsolatos döntések komolyságának védelme.) A szabályzat 26. § 2. pontja szerint az elbocsátott hallgatót két év elteltével lehet visszavenni a főiskolára.
A szabályzat 2. § 1. pontja szerint a hallgató a főiskolára felvétel, átlépés, megszakított tanulmányok folytatásának engedélyezésével kerülhet. Arról viszont nincs rendelkezés, hogy mit kell "megszakított tanulmánynak" tekinteni.
Mindezen rendelkezéseket áttekintve álláspontom szerint az egykori hallgatónak a törlést követő visszavételére vonatkozó rendelkezések csak analógia alkalmazásával határozhatók meg. A főiskola gyakorlata - amint azt a főtitkár szóban ismertette - ilyen esetben az, hogy a törlés után két év elteltével veszi fel az intézmény a hallgatót, ha kéri. Megvizsgálják, hogy a képesítési követelmények, a tantervek időközben mennyire változtak meg, és ennek figyelembevételével döntenek a visszavételről. (Leginkább más intézményből való átvétel fordul elő.) Szükség szerint előírják a különbözeti vizsgákat. Az elutasítást természetesen indokolják. A döntés joga a fakultásigazgatóé, jogorvoslatért a főigazgatóhoz lehet fordulni.
A panaszos esetében is ezt az eljárást kell követni, azaz a tanulmányok folytatására vonatkozó kérelmét így kell elbírálni azzal, hogy a két év várakozási időt 2000 szeptemberétől, a hallgatói névsorból való törléstől kell számítani. Az esetleges elutasítás indoka azonban nem lehet sem a büntetett előélet, sem az, hogy a volt hallgató a szabadságvesztés büntetését tölti. 
Az, hogy a panaszos a megszerzett diplomával nem kaphat olyan állást, amelyhez a büntetlen előélet követelmény, nem érintheti a diploma megszerzéséhez, a tanuláshoz való jogot. (Ld. az említett AB határozatot.) A panaszosnak igaza van abban, hogy a mentesülési idő eltelhet kedvezően is, és akkor már az előélete nem lehet akadálya az elhelyezkedésének. (A jogban nem érvényesülhet az a nézet, hogy a bűncselekményéről az elkövetőnek élete folyamán mindig számot kell adnia. Ez ugyanis valóban akadálya lehet a megváltozásnak.)
	A panaszos elítélésével kapcsolatban a főiskola megkeresésemre a következőt írta: "A panaszos hallgató évkihagyása idején követte el bűncselekményét, jogerős ítélet alapján büntetéséből 2002. december 26-án szabadul. Főiskolánkon még nem volt példa arra, hogy jogerős ítélet alapján börtönben ülő vagy bűnügyi nyilvántartásban szereplő (erkölcsi bizonyítvánnyal nem rendelkező) hallgatónk lett volna. Méltányosságot nem gyakorolva úgy érezzük, helyesen jártunk el."
Ez a közlés tévedésen alapul. Nem vette ugyanis figyelembe, hogy az Alkotmánybíróság már 1996-ban más tartalmú döntést hozott e tárgyban. A 12/1996. (III.22.) AB határozat értelmében a büntetett előélet nem zárja ki a felsőoktatási intézménybe való felvételt. Az AB határozat a felsőoktatási intézményekbe való felvételről szóló kormányrendeletből törölte az erkölcsi bizonyítványt mint a jelentkezés kötelező mellékletét. Ezt követően tehát az intézmény hivatalból nem tudhatja, hogy a jelentkező vagy a hallgatója bűncselekményt követett-e el.
	A volt hallgató visszavételétől független kérdés, hogy a hallgató általában csak akkor tud eleget tenni a tanulmányi kötelezettségének, ha az intézményt látogatja. Erre pedig csak akkor van módja, ha az őt fogvatartó büntetés-végrehajtási intézet parancsnoka az ehhez szükséges eltávozást számára engedélyezi. (6/1996. (VII.12.) IM rendelet 74. § (7) bek.)
	Összegezve: A főiskola a jogbiztonság követelményét megsértve visszásságot okozott a panaszos művelődéshez való alkotmányos jogával összefüggésben, amikor nem a törvény szerint előírt időt kivárva döntött a hallgatói névsorból való törléséről. Ugyanezen alkotmányos jogokkal összefüggésben okozott visszásságot, amikor nem vette figyelembe az Alkotmánybíróság már évekkel korábban hozott döntését, amellyel a felvételi feltételek szabályozását is módosította. Végül pedig visszásságot okoz a jogbiztonságot illetően az, hogy a főiskola tanulmányi és vizsgaszabályzata a törlés jogkövetkezményeiről nem rendelkezik kellően.
	A fentiek miatt kezdeményezem a főiskola főigazgatójánál, hogy ha a panaszos benyújtja a hallgatói jogviszonya visszaállítására vonatkozó kérelmét, azt jogszerűen, a jelentésemben leírtakra tekintettel bírálják el. A hiányos szabályzatot pedig egészítsék ki.
	Kérem a Főigazgatót, hogy az Obtv. 21. § (2) bekezdése alapján a kezdeményezésem tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedéséről - a kezdeményezés kézhezvételétől számított harminc napon belül - szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2002. július 15.

Takács  Albert

OBH 5999/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének kiegészítő jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária
Előzmények
Az OBH 5999/2001. számú 2002. július 15-i jelentésem összegzéseként azt állapítottam meg, hogy a bajai Eötvös József Főiskola a jogbiztonság követelményét megsértve visszásságot okozott a panaszos művelődéshez való alkotmányos jogával összefüggésben, amikor nem a törvény szerint előírt időt kivárva döntött a hallgatói névsorból való törléséről. Ugyanezen alkotmányos jogokkal összefüggésben okozott visszásságot, amikor nem vette figyelembe az Alkotmánybíróság már évekkel korábban hozott döntését, amellyel a felvételi feltételek szabályozását is módosította. Végül pedig visszásságot okoz a jogbiztonságot illetően az, hogy a főiskola tanulmányi és vizsgaszabályzata a törlés jogkövetkezményeiről nem rendelkezik kellően.
A fentiek miatt kezdeményeztem a főiskola főigazgatójánál, hogy ha a panaszos benyújtja a hallgatói jogviszonya visszaállítására vonatkozó kérelmét, azt jogszerűen, a jelentésemben leírtakra tekintettel bírálják el. A hiányos szabályzatot pedig egészítsék ki.
A főigazgató asszony e kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjáról és intézkedéseiről határidőben tájékoztatást küldött.
A kezdeményezés címzettjének válasza és az erre vonatkozó álláspontom
1.	A főigazgató asszony elismerte, hogy a panaszos hallgatói névsorból való törlése a fennálló törvény és szabályzatok értelmében valóban csak 2001. szeptemberében lett volna esedékes.
2.	Utasította a főiskola főtitkárát, hogy a következő Főiskolai Tanácsülésre készítse elő a Tanulmányi és Vizsgaszabályzat (TVSZ) kiegészítését, a vizsgálat megállapításainak (elbocsátás, megszakított tanulmányok, törlés, tanulmányok folytatása) alapján.
A választ és a tett intézkedést elfogadom.
3.	Tényként fenntartotta azt a megállapítását, miszerint  "Főiskolánkon nem volt példa arra, hogy jogerős ítélet alapján börtönben ülő vagy bűnügyi nyilvántartásban szereplő (erkölcsi bizonyítvánnyal nem rendelkező) hallgatónk lett volna." A főigazgatói álláspont szerint ugyanis a 12/1966. (III.22.)  AB határozat ismerete vagy nem ismerete nem befolyásolta ezt a megállapítást, amely a múltra, még 1996-on túli múltra is utalt. "Tévedés vagy jogsértés akkor állna fenn, ha ezt a kérelmezőnek a tanulmányok folytatása megtagadásának indoklásául szerepeltettük volna." - írja a válaszban a főigazgató asszony.
Az OBH 5999/2001. sz. jelentésemben nem azt a tény vitattam, hogy ilyen hallgatója volt-e a főiskolának, hanem azt, hogy 1996. szeptember 1-je utáni időszakra nézve is lehet-e erről a tényről így nyilatkozni akkor, amikor az intézmény hivatalos információval hallgatóinak büntetett előéletéről már nem rendelkezhet (erkölcsi bizonyítványt ugyanis nem kérhetett). A közlést tehát ezért tartottam tévesnek.
A jelentésem alapjául szolgáló tényállást ismét megvizsgálva azt viszont megállapítottam, hogy a főiskola a panaszosnak írt 2001. szeptember 21-i levélben valóban nem hivatkozott a büntetett előéletére, hanem vele csak a 2 éves várakozási időt közölte, és azt, hogy a főiskolán megszerezhető diplomával betölthető állásokhoz erkölcsi bizonyítvány szükséges. Csak az Országgyűlési Biztos Hivatala vezetőjének küldött válaszában nyilatkozta a főiskola a büntetett előélettel kapcsolatos említett tényekre utalással azt, hogy a panaszos esetében "méltányosságot nem gyakorolva úgy érezzük, helyesen jártunk el".
Az előbbiek alapján jelentésem összegező megállapítását (a bekezdés második mondatát) úgy módosítom, hogy a főiskola eljárása a büntetett előélet figyelembevételével a panaszos alkotmányos jogait illetően nem okozott visszásságot, csupán ennek a sérelemnek a veszélye állt fenn a velem közölt érvelése szerint.
4.	A főigazgató asszony utasította a Tanulmányi Osztály vezetőjét, hogy a hallgatók jogviszonyát érintő kérdésekben (pl. törlés) hivatkozzon a megfelelő jogszabályra. Ha ez ugyanis szerepelt volna a 2000. szeptember 26-iki TO-626/2000. számú levélben, akkor a jogszabálysértést nem követték volna el. 
Egyetértek azzal, hogy a hallgatókra vonatkozó egyedi döntések tartalmazzák annak a jogi alapját is (jogszabály, intézményi szabályzat a pontos szabályhely megjelöléssel), hiszen ez a jogbiztonság fontos eleme. Ezen túlmenően pedig a konkrét ügyben így bizonyosan észlelhető lett volna, hogy a felsőoktatási törvény akkor hatályos szövege (28. § (1) bek.) szerint a törlés csak 2 év szünetelés után lehetséges, ez esetben tehát a TVSZ "legfeljebb 2 évig" szövege nem értelmezhető úgy, hogy az lehet rövidebb idő is.
5.	A főigazgató asszony ellentmondást észlel abban, hogy bár a hallgatói névsorból való törlés 2000. szeptemberi időpontját jogsértőnek tartottam, a hallgató visszavételéhez szükséges 2 éves várakozási idő számítását mégis attól kértem, és nem 2001 szeptemberétől.
E számításnak az az oka, hogy a törlés 2000-ben már megtörtént, és ezt a hibát közel 2 év elteltével álláspontom szerint nem lehet a sérelmet szenvedettnek hátrányt okozva orvosolni. Ez nem felelne meg a tisztességes eljárás követelményének. A törléssel ugyanis a TVSZ-ben előírt 2 éves várakozási idő a panaszos esetében, javára megkezdődött, és ezt a jogot utóbb (a jogsértés orvoslásaként) nem lehet megváltoztatni.
6.	A főigazgató asszony végül közölte, hogy a panaszos hallgatói jogviszonyát méltányosságból 2000. szeptember 27-e helyett augusztus 5-én helyre-állította, amikor az személyesen megjelent. A panaszos a tanulmányait más felsőoktatási intézményben kívánja folytatni.
A kezdeményezésemnek megfelelő intézkedést elfogadom.

Budapest, 2002. szeptember 10.

Takács Albert