OBH 5921/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kasztovszkyné dr. Szűcs Éva

Az eljárás megindulása
	Az Országgyűlési Biztosok Hivatalánál személyesen megjelent panaszos azt sérelmezte, hogy a szomszédos ingatlanon - és egyben a telekhatáron húzódó - vízelvezető árok kikövezése még nem történt meg, holott az önkormányzat jegyzője a birtokvédelmi ügyben hozott határozatában ezt előírta. A birtokvédelmi eljárást azért kezdeményezte, mert az árokban felgyülemlett víz az ő ingatlanában nedvesedést okoz. Azt is kifogásolta, hogy a jegyző őt és a szomszédját a munkálatok elvégzésére egyetemlegesen kötelezte.
A tulajdonhoz való alkotmányos jog (Alkotmány 13. § (1) bekezdés), és a jogállamiság elvéhez szorosan kötődő jogbiztonság elve (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) sérelmének az alapos gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.
Az önkormányzat jegyzőjétől kapott tájékoztatás, a közölt információk és a megküldött iratok alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A megállapított tényállás
	A panaszos ingatlana és a szomszédos ingatlan közvetlen telekhatárán egy vizesárok (folyóka) húzódik, amelyben a szomszédos telken eredő rétegvíz folyik el. Ennek a vízhozama változó, a nyári és őszi időszakban jelentéktelen, míg a tavaszi időszakban ennél magasabb szintet ér el. Ezt a megállapítást a jegyző által megküldött fényképfelvételek is alátámasztották. A folyókától, a telekhatártól mintegy 3 méter távolságra található a panaszos lakóépülete, amelynek a felnedvesedése - a panaszos véleménye szerint - a víz elszivárgása miatt következett be. A vizesárok (folyóka) évtizedeken át az ingatlanok telekhatárát jelentette, majd a zárt deszkakerítés létesítését követően került ki a panaszos használatából (megközelítése csak a szomszédos, Parád, Kossuth utca 158. számú ingatlanról lehetséges).
A szomszédos ingatlan tulajdonosai ugyanakkor azt sérelmezték, hogy az ingatlanokat elválasztó fakerítés mentén húzódó meder kőburkolatát ismeretlen személyek kibontották. Az ingatlantulajdonosok az ingatlanjukat csak nyaranta néhány héten keresztül használják, ennek ellenére a panaszossal hosszú évek óta rossz és feszült viszonyban vannak.
A panaszos első ízben 1999-ben nyújtott be a kérelmet az önkormányzathoz, amely a vízelvezető árok burkolására vonatkozott, amelyben a panaszos azt is kérte, hogy az önkormányzat végezze ezeket a munkálatokat. Az önkormányzat jegyzője építésügyi hatósági jogkörében eljárva a 931-3/1999. számú határozatával a kérelmet elutasította, amely ellen a panaszos fellebbezést jelentett be. A Heves Megyei Közigazgatási Hivatal a 2720-4/1999 számú, 2000. február 21-én kelt határozatában a jegyző határozatát megsemmisítette, és arra utasította, hogy a kérelmet tartalma szerint bírálja el, és a hatályos jogszabályok szerinti intézkedést tegye meg. A másodfokú hatóság a határozata indokolásában kifejtette, hogy a felterjesztett iratok alapján a panaszos kérelme birtokvédelmi eljárás megindítására irányult.
Az új eljárásban az önkormányzat jegyzője a birtokvédelmi eljárást lefolytatva a 2001. július 18-án kelt, 1540-2/2001. számú határozatában a panaszost (és tulajdonostársait), valamint a szomszédos ingatlan tulajdonosait egyetemlegesen arra kötelezte, hogy a közös telekhatáron húzódó időszaki vízfolyás medrét 30 fm hosszan burkolják ki. A jegyző a munkák elvégzésére a határozat jogerőre emelkedésétől számított 60 napos határidőt állapított meg.
	A határozat rendelkező része tájékoztatást tartalmazott arról, hogy a határozat ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs, a határozatot sérelmesnek tartó fél - az ellenérdekű fél ellen -  a végrehajtásra nem halasztó hatályú keresetet indíthat az Egri Városi Bíróságnál.
	A jogorvoslati jogra való tájékoztatás ellenére a panaszos 2001. július 30-án "fellebbezést" terjesztett elő az önkormányzatnál, amelyet a jegyző a területileg illetékes bírósághoz tett át. A panaszossal egyidőben a szomszédos ingatlan tulajdonostársai is beadvánnyal fordultak az önkormányzat jegyzőjéhez, amelyben kifejtették, hogy a víz elfolyása nem az ő ügyük, az a község vagy a "Vízügy" problémája. Egyébként is ez az egész eljárás egy "tyúkper".
Az Egri Városi Bíróság a 2001. szeptember 18-án kelt, 14.P.21.456/2001/7. számú végzésében a felperes (panaszos) keresetlevelét idézés kibocsátása nélkül elutasította. A bírósági döntés indokolása szerint az alperesek (a szomszédos ingatlan tulajdonosai) úgy nyilatkoztak, hogy a birtokvédelmi ügyben született jegyzői határozatot nem kívánják kereseti kérelemmel megtámadni. A  felperes (panaszos) azonban - az alperesekkel ellentétben, a beadványa tartalmából kiindulva - a bírósági eljárás lehetőségével kívánt élni. A bíróság ezért határozott kereseti kérelmet tartalmazó, formális keresetlevél előterjesztésére és eljárási illeték leróvására hívta fel őt, amelynek az engedélyezett, 8 napos határidő alatt a felperes nem tett eleget. A hiánypótlás végett visszaadott keresetlevél újbóli beadásának elmulasztása, illetve az illeték leróvásának elmaradása miatt került sor  a bíróság idézett döntésére.
A bírósági döntésről az önkormányzat 2001. október 20-án értesült, majd ezt követően a szomszédos ingatlan egyik tulajdonosa - tulajdonostársai nevében - telefonon jelezte a jegyzőnek, hogy "a rájuk eső folyóka szakasz kiburkolását a tavasz folyamán elvégzik". Az önkormányzat jegyzője mindezek ismeretében nem tartotta indokoltnak, hogy pénzbírság kiszabásával szerezzen érvényt a döntésének.
A panaszos a 2001. október 18-án kelt, az önkormányzat jegyzőjéhez intézett kérelmében az államigazgatási határozat végrehajtását kérte, mivel az előírt 60 napon belül - a szomszédos ingatlan tulajdonosaival való megegyezés hiányában - a vizesárok kikövezése nem történt meg.
	A panaszos a Heves Megyei Közigazgatási Hivatalt is megkereste ez ügyben, és arra hivatkozott, hogy a folyóka kikövezését azért nem tudja elvégezni, mert az ingatlan tulajdonosai nem tartózkodnak az ingatlanukon, így a zárt udvarba bejutni nem tud. A közigazgatási hivatal a 2001. november 12-én kelt, 2084-2/2001. számú levelében arról tájékoztatta a panaszost, hogy az ügyben sem eljárásra, sem felülvizsgálatra nem rendelkezik hatáskörrel, mivel a birtokháborítás kérdésében a bíróság, egy esetleges vízelvezetési problémával kapcsolatban pedig az önkormányzat képviselő-testülete rendelkezik hatáskörrel.
A jelentésem elkészítésének az időpontjában az önkormányzat jegyzője a helyszíni tapasztalatai alapján arról informált, hogy a kérdéses munkálatokat a kötelezettek egyike sem végezte el, a vizesárok teljesen száraz, nedvesedés nem észlelhető.

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
103. § (1) Ha a földeket kerítés (sövény) vagy mezsgye választja el egymástól, ennek használatára a szomszédok közösen jogosultak.
(2) A fenntartással járó költségek a szomszédokat olyan arányban terhelik, amilyen arányban őket a jogszabály a kerítés létesítésére kötelezi. Ha jogszabály erről nem rendelkezik, a költségek őket a határolt földhosszúság arányában terhelik.
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
(2)
(3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.
Ptké. I 26. § (1)A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban jegyző) illetékes.
Ptké. I. 26. § (2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.
Ptk. 334. § (2) Ha a szolgáltatás nem osztható, a teljesítés bármelyik kötelezettől vagy valamennyiüktől követelhető (a kötelezettek egyetemlegessége).

1995. évi LVII. törvény a vízgazdálkodásról
III. Fejezet 
A tulajdonra és a tulajdon működtetésére vonatkozó rendelkezések
6. § (4) Az ingatlan tulajdonosának a tulajdonában vannak:
a) az ingatlan határain belül keletkező és ott befogadóba torkolló vízfolyások;

1. számú melléklet
Fogalommeghatározások
21. vízfolyás: minden olyan természetes vagy mesterséges terepalakulat, amelyben állandóan vagy időszakosan víz áramlik;

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
21. § (1) Ha a rendelkezésre álló adatok szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az előidéző szerv saját hatáskörben meg tudja szüntetni, az országgyűlési biztos kezdeményezheti az érintett szerv vezetőjénél a visszásság orvoslását. Az ilyen kezdeményezés rövid úton (távbeszélőn, szóban stb.) is történhet, ez esetben a kezdeményezés időpontját, módját és lényegét az ügyiraton kell rögzíteni.
(2) Az érintett szerv a kezdeményezés tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről a kezdeményezés kézhezvételétől számított harminc napon belül tájékoztatja az országgyűlési biztost.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárásról (Áe.)
VIII. Fejezet
Végrehajtás

A vizsgálat megállapításai
	A panaszos a jegyzőnél előterjesztett, 1999. évi  kérelmében birtokvédelmet kért arra való hivatkozással, hogy a szomszédoknak a folyóka kikövezését elmulasztó magatartása az ingatlana vizesedését idézte elő, és ezzel birtoklásában zavarta.
A felek közötti vita alapját képező vizesárokkal (folyókával) kapcsolatban mindenekelőtt indokoltnak tartom a figyelmet felhívni arra, hogy a vízgazdálkodásról szóló törvény fogalom-meghatározása szerint a vizesárok jogi értelemben vízfolyás, amelynek a mesterséges "terepalakulatában" időszakosan víz áramlik. A hivatkozott törvény önálló fejezetben szabályozza a vizek tulajdonjogát és az e tulajdon működtetésére vonatkozó rendelkezéseket. Ennek értelmében az ingatlan tulajdonosának a tulajdonában vannak, az ingatlan határain belül keletkező és ott befogadóba torkolló vízfolyások (III. fejezet 6. §).
Mindezek alapján megállapítható, hogy mindkét ingatlan tulajdonosainak téves az a feltevése, hogy az adott vízzel kapcsolatos kötelezettségek az önkormányzatot vagy a "Vízügyet" - helyesen az államot - mint tulajdonosokat terhelik, mivel bizonyos vízfolyások (ilyenek még: a tó, a holtág) magántulajdonban is lehetnek.
A valóságban nem ritka, hanem életszerű, gyakori jelenség, hogy a földeket természetes képződmény, így sövény vagy mezsgye választja el egymástól. Ezek használatáról és a fenntartásukkal járó terhekről  a Ptk. 103. §-a úgy rendelkezik, hogy ha a földeket kerítés (sövény) vagy mezsgye választja el egymástól, ennek használatára a szomszédok közösen jogosultak, és a fenntartással járó költség a szomszédokat olyan arányban terheli, amilyen arányban őket a jogszabály  a kerítés létesítésére kötelezi. Ennek hiányában a költségek őket a határolt földhosszúság arányában terhelik.
A megküldött iratok alapján az adott ingatlanok esetében a vízfolyás azok természetes határa, amely egyben a telkek jogi határa is. Jelen esetben a  vizesárok (folyóka) az előzőekben felsorolt sövénnyel vagy mezsgyével esik egy tekintet alá, és ennek megfelelően a fenti szabályok vonatkoznak azok használatára és a fenntartására, azaz a vizesárok fenntartása a szomszédok közös terhe.
Álláspontom szerint az ismertetett törvényi rendelkezéseknek szerzett érvényt az önkormányzat   jegyzője a határozatában, amikor egyetemlegesen kötelezte a szomszédokat a burkolási munkák elvégzésére. Az egyetemlegesség a Ptk. 334. § (2) bekezdése alapján pedig azt jelenti, hogy a teljesítés bármelyik kötelezettől vagy valamennyiüktől követelhető. Aki az előírt munkálatokat saját maga elvégzi, kérheti a többi kötelezettől költségei megtérítését, amelynek mértéke a felek egymás közötti jogviszonyaiból, vagy a köztük lévő megállapodásból következik.
Az államigazgatási eljárás további vizsgálata során ugyanakkor megállapítottam, hogy a birtokvédelmi ügyben hozott jogerős határozat végrehajtásáról az önkormányzat jegyzője nem gondoskodott. A Ptk. 191. § értelmében - többek között - akit birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti a zavarás megszüntetését. A jegyző a birtoksértőt e magatartástól eltiltja, kivéve, ha az aki a birtokvédelemért folyamodott birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. A birtoklás kérdésében hozott határozatot 3 napon belül végre kell hajtani. A Ptké. I. 26. § (2) bekezdése értelmében az érdekelt fél által indított kereset a végrehajtásra nem halasztó hatályú. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.
Az iratok tanúsága szerint és a kapott jegyzői tájékoztatás alapján megállapítható, hogy a birtokvédelmi ügyben hozott határozatot egyik kötelezett sem teljesítette. A panaszossal ellenérdekű kötelezettek ugyan bejelentették az önkormányzat jegyzőjének, hogy az előírt munkálatokat csak 2002. tavaszán tudják elvégezni, azonban ez a mai napig nem történt meg.
A bejelentés alapján az önkormányzat jegyzőjének nyilatkoztatnia kellett volna a bejelentőket arról, hogy ez a teljesítési határidő meghosszabbítása iránti kérelemnek minősíthető-e, amelyről döntenie kellett volna.
A panaszos végrehajtás iránti kérelmére vonatkozóan pedig  a jegyző akkor járt volna el helyesen, ha az Áe-ben meghatározott,  az általa legcélravezetőbbnek tartott végrehajtási cselekmények foganatosítása iránt intézkedik.
A végrehajtás elrendelésének az elmulasztása a munkálatok elhúzódását eredményezte, ami -  annak ellenére hogy a vizesárok nem telt meg rétegvízzel -  a panaszos ingatlanának állagát veszélyeztető helyzetet fenn tartotta.
Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a jegyző mulasztása miatt sérült a panaszosnak az Alkotmányban biztosított tulajdonhoz fűződő joga, továbbá a jogállamiság elvéhez szorosan kapcsolódó jogbiztonság követelménye is, amelyekkel összefüggésben alkotmányos visszásság  keletkezett.
	Az alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében az alábbi kezdeményezést teszem:
	Felkérem Parád Nagyközség Önkormányzatának jegyzőjét, hogy a panaszos végrehajtási kérelme alapján tegye meg a szükséges intézkedéseket.
Kérem, hogy a kezdeményezésem tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedésről 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjen.
	A panasszal összefüggő birtokvédelmi ügyre, illetve az államigazgatási eljárásra vonatkozó megállapításaimon kívül szükségesnek tartom megjegyezni, hogy a Ptk. 100. §-ában foglalt általános szomszédjogi szabály értelmében a tulajdonos a tulajdona használatát nem gyakorolhatja úgy, hogy azzal másokat, különösen a szomszédait szükségtelenül zavarja, környezetét bármely módon sérti vagy veszélyezteti. A törvénynek a szomszédjogra vonatkozó rendelkezéseitől csak jogszabály vagy a felek megállapodása térhet el. Amennyiben bármelyik szomszéd ezzel ellentétes magatartást tanúsít, úgy a szomszédjogok védelme érdekében bírósághoz lehet fordulni.

Budapest, 2002. április 19.

Lenkovics Barnabás