OBH 5730/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Pásztor Imre

Az eljárás megindulása
	A szabadságvesztés büntetését töltő panaszos azt sérelmezte, hogy azért szállították a Békés Megyei Büntetés-végrehajtási Intézetbe, hogy ott bőrdíszművesként foglalkoztassák, de erre nem került sor. Kérelme ellenére nem biztosítottak részére foglalkoztatást és börtön fokozatú ítélete ellenére zárkán tartották, majd - több fegyelmi eljárás után - intézetparancsnoki javaslatra, át is sorolták fegyház fokozatba.
	A panasz alapján az 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 17.§ (1) bekezdésére  figyelemmel vizsgálatot rendeltem el. 

Érintett alkotmányos jog
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog ( Alkotmány 2. § (1) bekezdése).

Alkalmazott jogszabályok
Btk. 46. § (1) bekezdése és a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 194. §-ának (2) bekezdése, valamint a
11/ 1996. (X. 15.) IM rendelet 8. §-a.

A vizsgálat lefolytatása
	Az országgyűlési biztos általános helyettese az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján megkereste a Büntetés-végrehajtás országos parancsnokát és felkérte a panasz kivizsgálására. Az országos parancsnok a vizsgálat eredményéről írásban tájékoztatta az általános helyettest és ahhoz mellékelte a panasszal kapcsolatos fogvatartotti iratokat is. 

A megállapított tényállás
	A panaszos elítélt két részletben hosszabb időszakot töltött a gyulai bv. intézetben, mégpedig 1999. szeptember 23-tól 2000. február 14-ig, majd 2000. november 6-tól 2001. október 1-jéig. A panasz az utóbbi időszakra vonatkozik. Valóban azért szállították vissza az intézetbe, mert ért a bőripari munkához. Az intézettől független munkáltató azonban nem tartotta megfelelő minőségűnek az elítélt munkáját, ezért nem tartott igényt rá. Az intézet pedig azért nem kívánta foglalkoztatni, mert két büntetőeljárás volt vele szemben folyamatban. Az egyik a szegedi, a másik békési városi bíróságon. Emiatt gyakori volt az átszállítással végrehajtott előállítás, ami nem tette lehetővé a folyamatos munkáltatását. Más intézetbe való átszállítása azért nem történt meg, mert több folyamatban levő ügyével kapcsolatban összbüntetésre vártak.
	Ebben az időszakban a fogvatartott valóban börtön fokozatú büntetését töltötte, ennek ellenére zárkán tartották, nem helyezték nyitott körletbe. Ennek oka az volt, hogy az intézet befogadó képességét messze meghaladó, 150 %-os telítettség volt, ezért csak a dolgozó fogvatartottak voltak nyitott körleten.
	Panaszos előző ottlétekor alkalmazkodó volt és fegyelmezett magatartást tanúsított, de a második szakaszra már több fenyítéssel érkezett és gyulán is  egyre agresszívabbá vált. Rövid idő alatt két fogvatartott társával szemben kezdeményezett verekedést, amelyek miatt mindkét esetben magánelzárásra fenyítették. A határozatokkal szemben fellebbezéssel nem élt. Kisebb mulasztásnak tekintendő, hogy az első fegyelmi eljárást nem a vonatkozó miniszteri rendeletben előírt határidőben rendelték el, de ennek érdemi kihatása nem volt az eljárás további menetére és a fegyelmi határozatra.
	Az elítélt folyamatosan fegyelmezetlen magatartására figyelemmel az intézet parancsnoka kezdeményezte a végrehajtási fokozat szigorítását börtönről fegyházra. Az előterjesztés alapján panaszost a Békés Megyei Bíróság Büntetés-végrehajtási Csoportjának bírája fegyház fokozatba helyezte. Ez a határozat 2001. október 9-én jogerőre emelkedett.
	Ugyanakkor mulasztás történt a panaszosnak a munkáltatással és az átszállítással kapcsolatos kérelmi lapjainak kezelésével összefüggésben, amennyiben nem kapott időben tájékoztatást az eljárás menetéről. Végül az intézet parancsnoka hallgatta meg és ő javasolta, hogy adjon be új átszállítási kérelmet. A vizsgálat alatt az elítéltet átszállították a Balassagyarmati Fegyház és Börtönbe, ahol jelenleg is tölti büntetését.

A vizsgálat megállapításai
	A tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben az egyik fegyelmi eljárás során és a kérelmi lapokkal kapcsolatos intézkedésekkel kapcsolatban   csupán olyan  - az érdemi döntésre kihatással nem járó - eljárási hibák történtek, amelyek  értékelhető visszásságot nem okoztak. 
	A panaszos zárkabeli  elhelyezése egy ideig valóban nem felelt meg mindenben a törvényi előírásoknak, de az sem jelentett olyan súlyú hátrányt, hogy az eljárással kapcsolatban alkotmányos jogot sértő visszásság lenne megállapítható. 
	Tekintettel arra, hogy az észlelt szabálytalanságokat időközben részben az intézet parancsnoka orvosolta, részben a Büntetésvégre-hajtás országos parancsnokának intézkedésére kiküszöbölték, az ügyet ajánlás nélkül lezárom.
	Felhívom az országos parancsnok figyelmét 
	- a fogvatartottakkal szembeni fegyelmi eljárások törvényességének folyamatos ellenőrzésére, és
	- a fogvatartottak előírástól eltérő zárkában való elhelyezésének mielőbbi felszámolására.

Budapest, 2002. március 7.

Takács Albert