OBH 5345/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Fogarassy Edit

Az eljárás megindulása:
	A Baracskai Bv. Intézetben fogvatartott panaszos beadványában sérelmezte, hogy 2001. augusztus 13-án a bv. intézetből a Bajai Rendőrkapitányság fogdájára szállították, a panasz keltéig - szeptember 7-ig - azonban semmilyen nyomozati cselekményt nem foganatosítottak vele szemben. Az előadója felkereste ugyan a fogdán, de nem közölte vele, hogy mivel gyanúsítják. A fogvatartott kifogásolta továbbá, hogy nem rendeltek ki védőt a számára, és nem tették lehetővé, hogy a nyomozati iratokba betekintsen. Állítása szerint a fogdán sem megfelelően tisztálkodni, sem ruhát váltani nem tudott.
Az ügyben alkotmányos jogokat érintő visszásság gyanújára tekintettel vizsgálatot rendeltem el, melynek keretében a bajai rendőrkapitánytól a panasz megalapozottságának kivizsgálását és a vonatkozó iratok megküldését, a legfőbb ügyésztől pedig állásfoglalást kértem. 

Érintett alkotmányos jogok:
A jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § /1/ bek.)
Védelemhez való jog (Alkotmány 57. § /3/ bek.)

Az ügy jogszabályi háttere:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról (Be.):
44. § (1) Akivel szemben a büntetőeljárást folytatják (a terhelt) a nyomozás során gyanúsított, a bírósági eljárásban vádlott, a büntetés jogerős kiszabása után elítélt.
(2) A terhelt jogosult megismerni, hogy milyen bűncselekmény miatt indult, illetőleg folyik ellene büntetőeljárás.
47. § Védő részvétele a büntetőeljárásban kötelező, ha
b) a terheltet fogva tartják, az őrizetbevételt kivéve;
49. § (1) A hatóság védőt rendel ki, ha a terheltnek nincs meghatalmazott védője és a védelem kötelező.
132. § (1) Ha a rendelkezésre álló adatok alapján meghatározott személy alaposan gyanúsítható bűncselekmény elkövetésével, a hatóság közli vele ennek lényegét, a vonatkozó jogszabályok megjelölésével.
(2) A gyanúsítás közlése után figyelmeztetni kell a gyanúsítottat arra, hogy védőt választhat, illetőleg védő kirendelését kérheti. Kötelező védelem esetén fel kell hívni a figyelmét arra is, hogy amennyiben három napon belül nem hatalmaz meg védőt, a hatóság rendeli ki.
(3) A gyanúsítás közlését, a gyanúsított figyelmeztetését és nyilatkozatát jegyzőkönyvbe kell foglalni.
(4) A gyanúsítottat az alapos gyanú közlését követően - ha fogva van, huszonnégy órán belül - ki kell hallgatni. E határidőt attól az időponttól kell számítani, amikor a gyanúsítottat a nyomozó hatóság elé állították.
Az alapos gyanú közlése a nyomozás egyik leglényegesebb eljárásjogi aktusa. Az addig csupán a tárgya (azaz a bűncselekmény) folytán meghatározott ügy ettől kezdődően már személyhez kötődik. Az alapos gyanú közlése folytán szerez az eljárás alá vont személy tudomást arról, hogy milyen bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják. Ettől kezdve nyílik meg számára eljárási jogai (védekezés, panaszjog, jelenlét, iratbetekintés) érvényesítésének a lehetősége. Ugyanakkor ezt követően a nyomozó hatóságnak is módja van a kényszerítő eszközök alkalmazására, egyesek indítványozására és egyéb, a gyanúsított személyéhez kötődő intézkedések (pl. útlevél bevonása) foganatosítására.
A közlésnek az alapos gyanú tárgyát képező bűncselekmény (bűncselekmények) lényegére kell kiterjednie olyan mélységben, hogy a gyanúsított számára abból kitűnjék milyen magatartás miatt vonták eljárás alá. Konkrétnak és egyértelműnek, az adott gyanúsítotti tevékenység azonosításához elégségesnek kell tehát lennie. Egyebeket - így pl. a bizonyítékokra hivatkozást - azonban nem kell a közlésnek tartalmaznia. Több bűncselekmény esetén a közlés egyenként kell történjék, s azt ennek megfelelően kell jegyzőkönyvezni is.
A védelemhez való alapvető jog érvényesülését szolgálja a (2) bekezdés, mely szerint nyomban - még kihallgatása előtt - tájékoztatni kell a gyanúsítottat a védőválasztás, illetve a védő kirendelésének lehetőségére. Figyelemmel a fentiek garanciális voltára, a gyanú közlésének megtörténtét, a védelemmel kapcsolatos tájékoztatást és a gyanúsított nyilatkozatát kötelező jegyzőkönyvbe foglalni.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
142. § (1) Ha a hatóság a nyomozást elvégezte, a gyanúsítottat és a védőt értesíti, hogy a nyomozás iratait megtekinthetik, illetőleg a fogva levő gyanúsítottat e célból előállítja. A gyanúsított és a védő az iratok megismerése során a nyomozás kiegészítését indítványozhatják, egyéb indítványokat és észrevételeket tehetnek. A gyanúsítottat erre a jogára figyelmeztetni kell. Az iratismertetés határnapjának elmulasztása miatt igazolásnak nincs helye.

A vizsgálat megállapításai:
	A bajai rendőrkapitány tájékoztatása szerint a panaszost 2001. augusztus 14-én helyezték el a Bajai Rendőrkapitányság fogdáján. Ennek oka az volt, hogy az 1258/1999. bü. számú büntetőügyben a rendszer a bűncselekmény helyszínén rögzített ujjnyomot beazonosította a panaszos nyilvántartásban levő ujjlenyomatával. A panaszos számára 2001. augusztus 16-án rendeltek ki védőt. A határozat indoklása szerint ugyanis nyomozást folytatnak a panaszos ellen, aki alaposan gyanúsítható azzal, hogy 1999. július 10-re virradóan behatolt egy bajai sörözőbe, és onnan eltulajdonított bizonyos dolgokat, kb. 60 ezer Ft értékben. A fogvatartott panaszos gyanúsítotti kihallgatására azonban csak 2001. szeptember 21-én került sor, védője jelenlétében. A bajai rendőrkapitány szerint azért, mert "a védő és a gyanúsított közötti beszélgetések során további nyomozati cselekmények merültek fel." A fogvatartottat szeptember 28-án visszaszállították a Baracskai Bv. Intézetbe, mert a további nyomozati cselekményekhez már nem volt szükséges a jelenléte.
A nyomozást végül 2001. október 30-án megszüntették a gyanúsított panaszossal szemben, mert nem lehetett kétséget kizáróan bizonyítani, hogy a bűncselekményt ő követte el. A nyomozás iratainak ismertetésére csak az eljárás befejezését követően van lehetőség, amit mind a védő, mind a panaszos számára biztosítottak; a védő élt is ezzel a jogával.
A fogdán a szükséges tisztálkodási feltételeket biztosították a fogvatartottak számára. A Bajai Városi Ügyészség bv. felügyelettel foglalkozó ügyésze 2001. szeptember 27-én ellenőrizte a fogdát, melynek során ilyen jellegű panaszt nem tett egyik fogvatartott sem.
	Vizsgálatom során - a kapott tájékoztatás és a rendelkezésre álló iratok alapján - megállapítottam, hogy a rendőrség eljárása - melynek során a gyanúsított panaszossal az átszállítását követően nem közölték formálisan, hogy milyen bűncselekmény elkövetésével gyanúsítják - visszásságot okozott a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. A hatóság ugyanakkor eleget tett a védő-kirendelési kötelezettségének, ezáltal eljárása nem okozott visszásságot a védelemhez való joggal összefüggésben.
A rendelkezésre álló iratokból egyértelműen megállapítható, hogy augusztus 16-án - az átszállítása után két nappal - védőt rendeltek ki a fogvatartott panaszos részére, mert alaposan gyanúsítható volt lopás bűntettének elkövetésével. A legfőbb ügyész által is kifejtett álláspont szerint annak feltétele, hogy meghatározott személy gyanúsítottá váljon egyrészt az, hogy a nyomozó hatóság megállapítsa valamely bűncselekmény alapos gyanújának a fennállását vele szemben, másrészt ezt közöljék is az adott személlyel. Jelen esetben a fogvatartott panaszossal csak gyanúsítotti kihallgatása alkalmával, 2001. szeptember 21-én közölték az alapos gyanú fennállását, ami sértette a Be. 132. §-át.
A Be. 132. § (3) értelmében a gyanúsítás közlését, a gyanúsított figyelmeztetését és nyilatkozatát jegyzőkönyvbe kell foglalni. A legfőbb ügyész tájékoztatása szerint ezt a közlést a nyomozó hatóság a gyanúsított kihallgatásáról felvett jegyzőkönyvnek a kihallgatás előtti részébe foglalja. A gyakorlat általánossá vált abban, hogy az alapos gyanú közlését követően a gyanúsítottat nyomban kihallgatják. A problémát azonban ebben az ügyben - és az OBH 3564/1999. számú ügyben is - az jelentette, hogy az alapos gyanút - a gyanúsítotti kihallgatás keretében, az arról felvett jegyzőkönyvben - formálisan csak egy-két hónappal az eljárás velük szembeni megindítása után közölték a panaszosokkal. Noha védővel mindkét panaszos rendelkezett, a büntetőeljárás úgy folyt ellenük, hogy a Be. értelmében nem voltak gyanúsítottak, és így panaszt sem tudtak tenni a gyanúsítás ellen.
A gyanúsításnak (az alapos gyanú közlésének) és a gyanúsítotti kihallgatásnak a Be. 132. § (4) szerint nem kell egyidőben megtörténnie, csupán akkor kell 24 órán belül kihallgatni a gyanúsítottat, ha fogva van. Egyéb esetben, ha külön jegyzőkönyvben rögzítve közlik az alapos gyanút az adott személlyel, akkor utána az eljárás folyamán bármikor foganatosíthatják a gyanúsítotti kihallgatását.
	Mindezekre tekintettel - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) alapján - ajánlást teszek a legfőbb ügyésznek, hogy utasításban szabályozza a nyomozó hatósági gyakorlatot a hasonló jogsértések jövőbeni elkerülése érdekében.

Budapest, 2002. május 27.

Takács Albert