OBH 4876/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása
	Panaszos a beadványában sérelmezte, hogy súlyos mozgáskorlátozottsága ellenére nem részesült személygépkocsi szerzési támogatásban. Az Alkotmányban deklarált szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. §] és az esélyegyenlőség állami célkitűzésének [Alkotmány 70/E. § (3) bek.] érintettsége miatt az ügyben vizsgálatot indítottam. 

Megállapított tényállás
	A panaszos évek óta súlyosan mozgáskorlátozott, az orvosi szakvélemény szerint állapota végleges. Lányával és annak családjával él közös háztartásban, akik gondoskodnak ápolásáról, gondozásáról. A panaszos, mozgáskorlátozottságára való tekintettel közlekedési támogatásban és parkolási engedélyben is részesült. A panaszos gépjármű szerzési támogatás iránti kérelmet nyújtott be, melyhez csatolta a jogszabály által előírt jövedelemigazolásokat, az orvosi szakvéleményt és a vele közös háztartásban élő leánya nyilatkozatát arról, hogy anyja szállítását vállalja.
	A körjegyző a panaszos kérelmét elutasította, aki a döntés ellen a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatalhoz nyújtotta be fellebbezését. A Közigazgatási Hivatal arra hivatkozva, hogy a körjegyző az ügyben nem rendelkezett döntési jogkörrel, az elutasító határozatot megsemmisítette és az I. fokú hatóságot új eljárásra utasította.
	A megismételt eljárásban a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal a panaszos kérelmét arra hivatkozva utasította el, hogy az ügyfél a kérelemhez nem csatolta a munkaviszonyról, vagy tanulói jogviszonyról szóló igazolást és a gépjármű vezetésére való alkalmatlanságot megállapító szakértői véleményt, pedig ezek a támogatás megállapításának jogszabályi feltételei.

Alkalmazott jogszabály
•	164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről
2. § A súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési kedvezményei:
a) személygépkocsi szerzési támogatás (a továbbiakban: szerzési támogatás),
4. § (1) Szerzési támogatásra való jogosultsága annak a súlyos mozgáskorlátozott személynek állapítható meg,
a) aki érvényes vezetői engedéllyel - segédmotoros rokkantkocsi szerzési támogatására irányuló kérelem esetén járművezetői igazolvánnyal - rendelkezik, vagy gépjárművezetői alkalmasságát a szakértői bizottság megállapította, vagy ha vezetői engedéllyel nem rendelkezik, de személygépkocsival történő szállítását érvényes vezetői engedéllyel rendelkező szülője, házastársa vagy a vele legalább egy éve közös háztartásban élő élettársa (a házastárs és az élettárs együtt a továbbiakban: házastárs) írásbeli nyilatkozatban vállalja, valamint
b) akinek a családjában az egy főre jutó, a tárgyévet megelőző év havi átlagos nettó jövedelme a tárgyév január 1. napján érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének kettő és félszeresét nem haladja meg, és
c) a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül mozgáskorlátozottságára tekintettel nem részesült szerzési támogatásban vagy gépjármű-behozatali vámmentességben.
(2) Szerzési támogatásra való jogosultsága állapítható meg annak a személynek,
a) aki a vele közös háztartásban élő 3. életévét betöltött súlyos mozgáskorlátozott kiskorú gyermeke (a továbbiakban: gyermek) személygépkocsival történő szállítását írásbeli nyilatkozatban vállalja, ha a szállítás a gyermek tanulói jogviszonya, gyógykezelése, rendszeres intézményi ellátása miatt indokolt, valamint
b) aki érvényes vezetői engedéllyel rendelkezik, és
c) akinek családjában az egy főre jutó jövedelem az (1) bekezdés b) pontja szerinti összeget nem haladja meg, és
d) aki saját vagy más személy mozgáskorlátozottságára, vagy súlyos mozgáskorlátozottságára tekintettel a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül nem részesült szerzési támogatásban vagy gépjármű-behozatali vámmentességben.
4/A. § A hivatal az alábbi feltételek együttes fennállása esetén szerzési támogatásra való jogosultságot állapíthat meg annak a súlyos mozgáskorlátozott személynek is,
a) aki a szakértői bizottság véleménye szerint gépjármű vezetésére alkalmatlan,
b) aki megfelel a 4. § (1) bekezdésének b)-c) pontjában foglalt feltételeknek,
c) akinek a gépjármű használata munkaviszonya vagy tanulói jogviszonya fenntartása miatt indokolt,
d) akinek a szállítását érvényes vezetői engedéllyel rendelkező, vele legalább egy éve közös háztartásban élő, nagykorú gyermeke, testvére írásbeli nyilatkozatban vállalja.

Érintett alkotmányos jogok
•	Alkotmány 54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
•	Alkotmány 70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
•	Alkotmány 70/A. § (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.
•	Alkotmány 70/E. § "(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai
	1. A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet (a továbbiakban R.) szerint akkor, ha a kérelmező családjában az egy főre jutó jövedelem a jogszabályban előírt határt nem haladja meg, és a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül nem részesült ebben a támogatási formában, felnőtt mozgáskorlátozottak számára két esetben állapítható meg személygépkocsi szerzési támogatás. Egyrészt támogatásban részesülhet az a súlyos mozgáskorlátozott személy, aki rendelkezik érvényes vezetői engedéllyel, vagy gépjárművezetői alkalmasságát a szakértői bizottság megállapította, továbbá az is, aki ugyan vezetői engedéllyel nem rendelkezik, de személygépkocsival történő szállítását érvényes vezetői engedéllyel rendelkező szülője, házastársa vagy a vele legalább egy éve közös háztartásban élő élettársa vállalja [R. 4. § (1) bek.] Ebben az esetben a jegyző hozza meg a szerzési támogatás iránti kérelemmel összefüggésben a határozatot. A gépkocsi szerzési támogatásra jogosultak másik csoportját azok a súlyos mozgáskorlátozottak alkotják, akik a szakértői bizottság véleménye szerint gépjármű vezetésére alkalmatlanok, a gépjárműre munkaviszonyuk vagy tanulói jogviszonyuk fenntartása miatt van szükségük, és szállításukat érvényes vezetői engedéllyel rendelkező, velük legalább egy éve közös háztartásban élő, nagykorú gyermekük, testvérük vállalja. [R. 4/A. §] Ebben az esetben a közigazgatási hivatal jogosult a döntésre.
	A vizsgált esetben a körjegyző eljárásával megsértette az R. szabályait, hiszen - mint ahogyan azt a közigazgatási hivatal is megállapította - a panaszos kérelmét arra tekintettel, hogy szállítását a leánya vállalta, az R. 4/A. § szerinti kérelemnek kellett volna tekinteni és ennek megfelelően a döntésre jogosult közigazgatási hivatalhoz kellett volna felterjesztenie. A Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal azonban ezt a jogszabálysértést orvosolta azzal, hogy a határozatot megsemmisítette és a körjegyzőt új eljárásra utasította. A vizsgálat során azt is megállapítottam, hogy a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal a megismételt eljárásban az R. szövegének megfelelően utasította el a kérelmet, hiszen a panaszos valóban nem rendelkezett sem munkaviszonnyal, sem tanulói jogviszonnyal, így az ezekről szóló igazolást nem tudta csatolni, és nem mellékelte a kérelemhez a gépjármű vezetésére való alkalmatlanságot megállapító szakértői véleményt sem.
	2. A vizsgálat során azonban felmerült a diszkrimináció tilalmának [Alkotmány 70/A. § (1) bek.] kérdése is. A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a személygépkocsi szerzési támogatással összefügésben alapvetően három jogosulti kört határoz meg. Ezek közül a fent már részletezett két esetben [R. 4. § (1) bek. és R. 4/A. §] van szó nagykorú mozgássérült jogosultságáról. A harmadik esetben [R. 4. § (2) bek.] kiskorú mozgáskorlátozott gyermekre tekintettel adható a támogatás. Utóbbi eset, mivel kiskorú mozgáskorlátozottak kedvezményéről van szó, és ez a személyi kör nem hasonlítható össze a felnőtt mozgáskorlátozottak jogosultságával, a vizsgálat szempontjából figyelmen kívül hagyható.
	A felnőtt mozgáskorlátozottakat megillető kedvezmények összevetése alapján megállapítható, hogy a jövedelemkorlát és a hét éves időhatár mindkét esetben szükséges kritérium a jogosultsághoz. Az R. a jogosítvánnyal nem rendelkező súlyos mozgáskorlátozottak esetén azonban attól függően, hogy ki vállalja a szállítást, két különböző feltételrendszert tartalmaz. Ha maga a súlyos mozgáskorlátozott személy nem rendelkezik jogosítvánnyal, szállítását vállalhatja szülője, házastársa, vagy élettársa, illetve gyermeke, vagy testvére. Abban az esetben, ha a súlyos mozgáskorlátozott személy szállítását nagykorú gyermeke, vagy testvére vállalja, teljesülnie kell annak a két feltételnek is, hogy a mozgássérült személy gépjármű vezetésére való alkalmatlanságát szakértői bizottság állapítsa meg, és a gépjármű használatára munkaviszony, vagy tanulói jogviszony fenntartása miatt legyen szükség. Ha viszont a szállítást a szülő, házastárs, vagy élettárs vállalja, a feltételek között nem szerepel az itt említett két kritérium.
	Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül. Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése az emberi és állampolgári jogok tekintetében tiltja a megkülönböztetést. Az Alkotmánybíróság gyakorlatában azonban a szociális biztonsághoz való jog és az esélyegyenlőség alkotmányos célkitűzése alapjogi védelmet nem kapott, az említett jogok tartalma mindössze az ezirányú állami kötelezettségvállalást jelenti. Mint ahogyan azt az OBH 5314/2000. számú jelentésemben megállapítottam "az Alkotmánybíróság értelmezése és gyakorlata szerint az alapjogok közé nem tartozó jogok az emberi méltósághoz való alkotmányos jog védelme miatt kapnak alapjogi védelmet." Az Alkotmánybíróság 61/1992. (XI. 20.) AB határozata szerint "az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésében foglalt tilalom nem csak az emberi, illetve az alapvető állampolgári jogokra irányadó, hanem e tilalom - amennyiben a különbségtétel sérti az emberi méltósághoz való jogot - kiterjed az egész jogrendszerre, ideértve azokat a jogokat is, amelyek nem tartoznak az emberi jogok, illetőleg az alapvető állampolgári jogok közé."
	Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a diszkrimináció tilalmának tartalmát, így a 9/1990. (IV. 25.) AB határozatában is, mely szerint: "A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként (egyenlő méltóságú személyként) kell kezelnie, azaz az emberi méltóság alapjogán nem eshet csorba, azonos tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és a kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni." Az Alkotmánybíróság gyakorlatában az egyenlő méltóságú személyként való kezelés azt jelenti, hogy "azonos tisztelettel és körültekintéssel, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és a kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni." (9/1990. (IV. 25.) AB határozat)
	Azok a súlyos mozgássérültek, akik jogosítvánnyal nem rendelkeznek és ezért családtagjuk segítségét kénytelenek igénybe venni, a támogatás célja és állapotuk szempontjából homogén csoportnak tekinthetőek és összehasonlítható helyzetben vannak. A jogalkotó mégis különbséget tett közöttük aszerint, hogy ki vállalja a mozgássérült személy szállítását. Arra az esetre, ha a mozgássérült személy szállítását a gyermek, vagy a testvér vállalja, a jogalkotó szigorúbb jogszabályi feltételeket állapított meg. Az Alkotmánybíróságnak az Alkotmány 70/A §-ának értelmezéséről szóló 21/1990. (X. 4.) AB határozata szerint: "Az egyenlőségnek az adott tényállás lényeges elemére nézve kell fennállnia. Ha azonban adott szabályozási koncepción belül eltérő szabályozás vonatkozik valamely csoportra, ez a megkülönböztetés tilalmába ütközik, kivéve ha az eltérésnek kellő súlyú alkotmányos indoka van." A vizsgált esetben a jogalkotó az Alkotmány elveinek megfelelően tesz például különbséget azon mozgáskorlátozottak között, akik együttélő vagy nem együttélő rokonokkal rendelkeznek, hiszen nem együttélő hozzátartozó esetén valóban nehezen feltételezhető, hogy a támogatás eléri célját és az összeg a mozgáskorlátozott érdekében kerül felhasználásra. Azonban az annak alapján történő különbségtételnek és szigorúbb feltételek megállapításának, hogy az együttélő legközelebbi hozzátartozók közül melyik vállalja a mozgáskorlátozott személy szállítását, nincs alkotmányos indoka. Ilyen szabályozás mellett az egyformán súlyos állapotú, jogosítvánnyal nem rendelkező kérelmezők egy csoportjának, akik gyermekükkel, vagy testvérükkel élnek együtt, szigorúbb feltételeknek kell megfelelniük, miközben más mozgáskorlátozottak, akiknek a szállítását szülő, házastárs, vagy élettárs vállalja, enyhébb feltételek teljesülése estén is megkaphatják a támogatást. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az indokolatlan és önkényes különbségtétel sérti az emberi méltósághoz való jogot, hiszen a jogalkotó nem kezelte az érintetteket egyenlő méltóságú személyként, nem értékelte a súlyos mozgáskorlátozottak egyéni szempontjait azonos figyelemmel és méltányossággal. Az önkényes megkülönböztetés tehát, mivel sérti az emberi méltósághoz való jogot is, a nem alapjognak minősülő jog tekintetében is alkotmányellenes.
	Azon mozgáskorlátozottak tekintetében tehát, akiknek szállítását együttélő szülő, házastárs, vagy élettárs hiányában csak együttélő gyermekük, vagy testvérük tudja vállalni, és így a jogszabályban előírt szigorúbb feltételrendszernek kell megfelelniük ahhoz, hogy a támogatásban részesülhessenek, az emberi méltósághoz való joggal [Alkotmány 54. § (1) bek.], ezzel együtt a diszkrimináció tilalmával [Alkotmány 70/A. § (1) bek.], a szociális biztonsághoz való joggal [Alkotmány 70/E. §] és az esélyegyenlőség állami célkitűzésével [Alkotmány 70/A. § (3) bek.] összefüggésben visszásságot állapítok meg.

Ajánlás
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján a feltárt visszásság orvoslására az alábbi ajánlást teszem:
	A szociális és családügyi miniszter kezdeményezze a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet modósítását úgy, hogy a jogosítvánnyal nem rendelkező mozgáskorlátozottak minden csoportja azonos feltételek teljesülése esetén juthasson hozzá a támogatáshoz.

Budapest, 2001. október 4.

Lenkovics Barnabás