OBH 4257/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A panaszos kiskorú unokahúga vagyoni érdekének védelmében kérte az országgyűlési biztos segítségét.
	Beadványában leírta, hogy a kiskorú szülei között 1992-ben házassági bontóper és házassági vagyonjogi megosztási per indult. A vagyonmegosztás tárgya a férj biatorbágyi telkére a házaspár által közösen épített ingatlan volt. Az ingatlan tulajdonosául csak az apa volt bejegyezve. A kiskorú édesanyja 1993. augusztus 23-án elhunyt. Az anya halála után a gyermek gyámja anyai nagyanyja lett, vagyoni érdekeinek érvényesítésére pedig eseti gondnokot rendelt ki a gyámhatóság.  A panasz benyújtásáig ( 2001. július 4-éig ) a gyermek vagyoni érdekének érvényesítése érdekében még egyetlen tárgyalást sem tartott a bíróság.
	Mivel a beadvány összefüggésbe volt hozható a tulajdonhoz való és a demokratikus jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő jog sérelmével, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény ( továbbiakban: Obtv ) 16. §  (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
	Az ügyben eljárásra illetékes Budapest Főváros IX. kerület Ferencvárosi Gyámhivataltól (korábban: gyámhatóság) megkértem a gyámhivatalnál a kiskorú vagyoni érdekének védelmében keletkezett összes dokumentum másolatát, azokat áttanulmányoztam.

A megállapított tényállás
	A gyermek anyai nagyanyja 1993. szeptember 3-án bejelentette a Ferencvárosi Polgármesteri Hivatal Gyámhatóságán ( a továbbiakban: gyámhatóság )  lánya halálát.  Kérte, hogy az akkor négy éves unokája gyámjául rendeljék ki, hiszen a kislány eddig is az ő háztartásában nevelkedett. Bejelentette, hogy elhunyt lánya és annak férje között a házassági és a gyermek-elhelyezési per már négy éve húzódik a Budakörnyéki Bíróságon.
	A gyámhatóság szeptember 27-én a bíróságtól bekérte a házassági per iratait és a perben született ítélet egy példányát. A kért iratokat a bíróság szeptember 30-án postázta. A pert az anya halála  miatt megszüntette a bíróság.
	A nagyszülőt a gyámhatóság november 1-én a gyermek gyámjául rendelte. A gyám kérésére a gyermek apjának biatrorbágyi ingatlanán hagyatéki leltárt készített a Ferencvárosi Polgármesteri Hivatal leltárelőadója.   A hagyatéki leltárban szerepelt, hogy a gyermek apjának nevén lévő földterületen álló felépítményre 1980-ban a kiskorú szülei közösen kaptak használatbavételi engedélyt. A leltárelőadó az ingatlan forgalmi értékét 3 500 000 Ft-ban állapította meg.
	1994. január 31-én a gyámhatóság az apa tulajdonában álló ingatlanról adó-és értékbizonyítványt kért. Az ingatlan forgalmi értéke a megküldött adó-és értékbizonyítvány szerint is 3 500 000 Ft volt.
Március 21-én a kiskorú részére a hagyatéki igény érvényesítése iránt indítandó perben való képviselet ellátására a gyámhatóság dr. B. L.  ügyvédet eseti gondnokul rendelte. A határozatban felhívta az eseti gondnokot, hogy a kiskorú hagyatéki igényének érvényesítésére indítson pert. Tájékoztatta, hogy működéséről félévenként, és a per befejezését követő 8 napon belül köteles jelentést tenni a gyámhatóságnak.
	Az eseti gondnok júniusban a határozat visszavonását kérte. Kérelmét azzal indokolta, hogy az eljárásra a Budakörnyéki Bíróság illetékes, ami működés területén kívül esik, gépkocsija nincs, a bíróság tömegközlekedési eszközzel való megközelítése olyan időterhet jelentene számára, amit egyéb munkaterhei mellett nem tud vállalni.
	A gyámhatóság dr. B. L. eseti gondnokká kirendelő határozatát visszavonta, júliusban dr. C. A-t rendelte ki a kiskorú hagyatéki igény érvényesítése iránt indítandó perbeli képviseletére, illetőleg  a hagyatéki eljárásban való képviselet ellátására. Az arról való tájékoztatás, hogy működéséről félévenként, és a per befejezését követő 8 napon belül köteles jelentést tenni a gyámhatóságnak ebben a határozatban is szerepel.
	A közjegyző a hagyatéki tárgyalást 1995. január 10-én tartotta. A tárgyaláson jelen volt a kiskorú eseti gondnoka is. A közjegyző a teljes hatályú hagyatékátadó végzésben törvényes lemenőági öröklés jogcímén a kiskorúnak átadta a biatorbágyi ingatlan 1/2 tulajdoni hányada iránti igényt és  a lakásban maradt berendezési tárgyak, ingóságok 1/2 hányada iránti igényt. A hagyatékátadó végzés indoklásában szerepelt, hogy a kiskorú örökös érvényesítheti mindazokat az igényeket, amelyek az örökhagyó által a házasság felbontásra és a házassági vagyonközösség megosztására indított perben előadásra kerültek. A gyámhatósági iratok között nem találtam nyomát annak, hogy az eseti gondnok a kiskorú tulajdoni igényének érvényesítésére bármit is tett volna.
	A gyámhatóság 1996. február 14-én kelt határozatával  eseti gondnoki tisztéből felmentette. A felmentés indoka az volt, hogy a gyámhatóság 1994. júliusa óta több alkalommal kérte az eseti gondnokot arra, hogy tegyen jelentést a kiskorú vagyoni érdeke érvényesítésére megtett intézkedéseiről.  A megkereséseket az eseti gondnok átvette, de egyikre sem reagált. A beküldött dokumentumok között ezek a megkeresések nem voltak. A kiskorú gyámja is szerette volna az eseti gondnokkal felvenni a kapcsolatot, neki sem sikerült. A hagyatéki igény érvényesítésére a keresetlevelet az eseti gondnok nem nyújtotta be a bíróságon.
	A gyámhatóság a kiskorú új eseti gondnokául április 2-án dr. B. I.-t rendelte, őt is felkérte, hogy a gyermek érdekében indítson pert hagyatéki igényének, illetve örökrészének kiadása iránt. A határozat tájékoztatta az eseti gondnokot arról, hogy az apa időközben a kérdéses ingatlant - saját haszonélvezeti jogának fenntartásával - előző házasságából származó nagykorú lányának ajándékozta, továbbá arról is, hogy a közjegyző hagyatékátadó végzése érdemben elintézetlen maradt. Ezt a határozatot a gyámhatóság dr. B. I. kérésére június 19-én módosította. Dr. B. I. módosítási kérelmében leírta, hogy a kiskorú szüleinek bontóperében a jogi képviseletet dr. D. J. látta el. Tekintettel arra, hogy dr. D. J. ismerte az ügyet a gyámhatóság - az anya halála óta eltelt három év alatt már negyedikként - június 19-én kelt határozatával a kiskorú eseti gondnokául rendelte. A határozat dr. D. J.-t is tájékoztatta, hogy működéséről félévenként köteles beszámolni a gyámhatóságnak.
	Dr. D. J. - a gyámhatóság 1997. április 10-én kelt felszólító levelére - április 26-ai válaszlevelében tájékoztatást adott arról, hogy a kirendelését követően beszerezte a Budakörnyéki Bíróság előtt folyamatban volt ügyben az iratokat, azokat áttanulmányozta. Beszerezte az ingatlan tulajdoni lapjának másolatát, a hagyatéki eljárás iratait, ezt követően benyújtotta a keresetlevelet a megszűnt per folytatására. A keresetlevél benyújtásának dátumát nem közölte a gyámhatósággal. A gondnok tájékoztatta a hatóságot arról, hogy a tárgyalást még nem tűzte ki a bíróság.
	Június 19-én a gyámhatóság arra kérte az eseti gondnokot, hogy pontosabb tájékoztatást küldjön a megindított bírósági eljárásról. Levelére választ nem kapott.
	Időközben a gyámhatóságon a kiskorú ügyeinek intézését más ügyintéző vette át. Az új ügyintéző 1998. február 15-én ismételten kérte az eseti gondnok tájékoztatását az ügy állásáról. Levelére választ nem kapott, ezért április 30-án sürgette azt.
	Az ügyintéző június 16-án hivatalos feljegyzést készített amelyben leírta: dr. D. J. telefonon tájékoztatta arról, hogy a kiskorú jogát biatorbágyi ingatlanra  bejegyezte a földhivatal, erről írásos anyagot két héten belül küld a gyámhatóságnak. Ennek az ígéretének az eseti gondnok nem tett eleget, ezért az ügyintéző szeptember 23-án írásban kért tájékoztatást tőle. Az ügyvéd szeptember 30-án a gyámhatóságnak megküldte a keresetlevél másolatát. Leírta, hogy a továbbiakban az eljárásra a Budaörsi Városi Bíróság lesz az illetékes, rövid időn belül várható a tárgyalás, melynek időpontját közölni fogja a gyámhatósággal. Ígéretet tett arra, hogy a tárgyaláson készült jegyzőkönyv másolatát is megküldi. A levélben foglaltaknak azonban nem tett eleget.
	A gyámhatóság ismételt tájékoztatást az ügy állásáról csak 1999. május 21-én kért. Június 23-ai válaszában az eseti gondnok közölte, hogy a bíróság hiánypótlásra hívta fel, melyet a gyámhatóságnak küldött levelével egyidejűleg teljesít. A tárgyalás várható időpontjául szeptember-október hónapot jelölte meg.
	A folyamatban lévő bírósági ügyről újabb tájékoztatást a gyámhatóság 2000. március 31-én kért. Levelére választ nem kapott, ezért az ügyintéző az eljáró Budaörsi Városi Bíróságtól kért segítséget. A bíróság augusztus 21-én kelt válaszában közölte, hogy a per 2000. április 21-én jogerősen befejeződött. A kirendelt eseti gondnok a keresetlevelet hiányosan adta be, a bíróság hiánypótló végzését átvette, de a megadott határidőn belül nem pótolta azt, ezért a bíróság a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasította.
	Szeptember 1-jén a gyámhatóság felszólította az eseti gondnokot arra, igazolja a bíróság hiánypótló végzésének miként tett eleget. Megkeresésére választ nem kapott. Szeptember 20-án ugyanebben az ügyben már idézést küldött az ügyvédnek. Az ügyvéd az idézésre sem jelent meg, ezért a gyámhatóság november 13-án kelt határozatával tisztségéből elmozdította. Eseti gondnokul ismét dr. B. L.-t rendelte. ( Dr. B. L- t rendelte a gyámhatóság 1994-ben elsőként a kiskorú eseti gondnokául ) Az eseti gondnokot felkérte, arra, hogy a kiskorú hagyatéki igényének érvényesítése iránt indítson pert. Felszólította, vizsgálja meg, a korábbi eseti gondnok mulasztásával okozott-e anyagi kárt a kiskorúnak, erről értesítse a gyámhatóságot. Amennyiben a kiskorú érdekében tulajdonjog megállapítására indított per nem folytatható, vizsgálja meg milyen kártérítési igénnyel lehet fellépni a volt eseti gondnokkal szemben. A határozat a kirendelt eseti gondnokot felszólította, hogy a keresetlevél - a bíróság által érkeztető bélyegzőjével ellátott - egy példányát a határozat kézhezvételét követő 30 napon belül nyújtsa be a gyámhatóságon, működéséről félévente és a per befejezését követő 8 napon belül tegyen jelentést.
	A gyámhatóság által beküldött iratok közül a következő 2001. augusztus 2-án kelt. Ebben már az ombudsmani vizsgálatra hivatkozva kérték az eseti gondnok tájékoztatását. Az eseti gondnok augusztus 29-én kelt válaszában leírta, hogy a korábbi eseti gondnoktól a kiskorú tulajdonjogának megállapítása ügyében csak nagyon kevés iratot tudott átvenni. Megkereste a kiskorú gyámját is, de a gyám sem tudott további bizonyítékokat szolgáltatni. Az eseti gondnok ebben a levélben a gyámhatóságot a kérdéses ingatlan tulajdoni lapjának megkérésére kérte fel. Közölte a tulajdoni lap kézhezvétele után tudja a keresetlevelet benyújtani a bírósághoz. A kért tulajdoni lap másolatát a gyámhatóság október 2-án postázta az eseti gondnoknak. Az eseti gondnok október 4-én kelt levelében a tulajdoni lap eredeti példányát és az előzményi iratok beszerzését is kérte a gyámhatóságtól, kérelmének a hatóság eleget tett. Vizsgálatom idején az eseti gondnok a kiskorú tulajdonjogának megállapítására a keresetlevelet még nem nyújtotta be. Az ügyet ismét más ügyintéző vette át.

Az ügy jogszabályi háttere
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

•	1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
225. § (1) Ha a szülő, a gyám vagy a gondnok akár jogszabály vagy a gyámhatóság rendelkezése folytán, akár érdekellentét vagy más tényleges akadály miatt nem járhat el, a gyámhatóság eseti gondnokot rendel.
(3) Az eseti gondnok az ügyben olyan jogkörrel jár el, mint a gyám, illetőleg a gondnok.

•	12/1987. (VI. 29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról ( hatályos 1997. 10. 31-ig )
52. § (3) Eseti gondnokul (Ptk. 225. §) elsősorban ügyvédi irodát kell kirendelni.
(4) Az eseti gondnok - a vagyonkezelésre kirendelt eseti gondnok kivételével - tevékenységéről félévenként, illetőleg, ha a kirendelésének célja megvalósult vagy annak oka megszűnt, ezt követően nyolc napon belül köteles a gyámhatóságnak jelentést benyújtani.
(5) Az eseti gondnokot tevékenységéért munkadíj illeti meg. A munkadíjat a gyámhatóság az ügyvédi munkadíjra vonatkozó rendelkezések szerint állapítja meg...

•	149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról ( hatályos 1997. november 1-jétől )
136. § (1) Az eseti gondnokrendelés a gondnokolt személy cselekvőképességét nem érinti.
(2) Eseti gondnokul - a Gyvt. 89. §-ának (1) bekezdésében meghatározott eset kivételével - elsősorban ügyvédet kell kirendelni.
141. § (2) Működése során az eseti gondnok és az ügygondnok - a vagyonkezelésre kirendelt eseti gondnok kivételével - tevékenységéről félévenként, illetőleg, ha a kirendelés célja megvalósult, vagy annak oka megszűnt, ezt követően 8 napon belül köteles a gyámhatóságnak jelentését benyújtani.
(3) Az eseti gondnokot (ügygondnokot) tevékenységéért munkadíj illeti meg. A munkadíj mértékét az eseti gondnok (ügygondnok) munkateljesítményének figyelembevételével a gyámhivatal határozatban állapítja meg.
142. § (1) A gyámot, illetőleg a gondnokot a gyámhivatal kivételesen felmentheti, ha a gyám vagy gondnok működése ellen kifogás nem merül fel, azonban más személy kirendelése a gyámolt vagy gondnokolt érdekeit tekintve kedvezőbb.
(2) Ha a gyámhivatal a gyámot vagy a gondnokot tisztségéből felmenti, elmozdítja, illetőleg azonnali hatállyal felfüggeszti, ezen intézkedésével egyidejűleg új gyámot, gondnokot rendel.
157. § (1) A gyámhivatal a hagyatékátadó végzés alapján megvizsgálja, hogy a) a gyermek, a gondnokolt, az ismeretlen helyen levő személy vagy a méhmagzat képviselete biztosított volt-e, b) az a) pontban nevezetteknek köteles részre való igényét nem sérti-e az örökhagyó végrendelete, c) az a) pontban nevezetteket a közjegyző intézkedése vagy egyezség alapján nem érte-e érdeksérelem.
(2) A gyámhivatal a hagyatékátadó végzés kézbesítése után a) az örökséget nyilvántartásba veszi, és erről a törvényes képviselőt értesíti...
(3) A gyámhivatal az (1) bekezdésben foglaltak orvoslására a hagyatékátadó végzés ellen fellebbezéssel él, vagy szükség szerint intézkedik az igények perrel való érvényesítése iránt.

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló dokumentumokból megállapítottam, hogy az eljáró gyámhatóság akkor, amikor a nagyszülő bejelentette a kiskorú édesanyjának halálát a szükséges intézkedéseket megtette. A bíróságtól megkérte a házassági bontó és vagyonmegosztási per iratait, a nagyszülőt a kiskorú gyámjául rendelte, az apa tulajdonában álló ingatlanról adó- és értékbizonyítványt kért, a gyermek hagyatéki igényének érvényesítésére eseti gondnokot rendelt. Szerencsés lett volna az eseti gondnok kirendelése előtt tájékozódni arról, hogy tevékenységét ténylegesen el tudja- e látni. Ez a tájékozódás elmaradt, az ügyvéd a kirendelését követő három hónapon belül - anélkül, hogy a gyermek érdekében bármit is tett volna - felmentését kérte. A felmentett ügyvéd helyére 1994. júliusában új eseti gondnokot rendeltek. Az akkor hatályos jogszabály szerint is az eseti gondnoknak a kirendelését követő fél éven belül jelentést kellett volna tennie tevékenységéről. Ez először 1994. decemberében lett volna esedékes. A kirendelt eseti gondnok jelentési kötelezettségének nem tett eleget, mulasztására a gyámhatóság nem figyelmeztette.   Az eseti gondnok felmentésére kirendelését követően csak több mint másfél év múlva került sor. Ez alatt az idő alatt az eseti gondnok csupán a hagyatéki tárgyaláson vett részt, a kiskorú érdekeit egyéb vonatkozásban nem képviselte.
	A harmadikként kirendelt eseti gondnok esetében sem tájékozódott előre a gyámhatóság arról, hogy megfelelően tudja-e képviselni a kiskorú érdekeit. Dr. B. I. is felmentését kérte, maga helyett azt az ügyvédet javasolta eseti gondnokul rendelni, aki a kiskorú szüleinek bontóperében ellátta a jogi képviseletet. A gyermek képviseletét 1996 júniusától 2000 novemberéig dr. D. J. látta el. Félévenkénti jelentési kötelezettségének dr. D. J. sem tett eleget, tájékoztatást mindig csak a gyámhatóság felszólítására adott. Ezt a felszólítást először a kirendelést követően csak közel egy év múlva - 1997 áprilisában - küldte el a gyámhatóság. Erre még abban a hónapban választ is kapott, az eseti gondnok tájékoztatta arról, hogy a kiskorú tulajdonjogának megállapítására irányuló pert megindította. Az ezt követő időben a gyámhatóság még háromszor - 1997 júniusában, 1998. februárjában és márciusában - szólította fel az eseti gondnokot arra, hogy adjon tájékoztatást a per állásáról. A megkeresésekre az ügyvéd csak 1998 júniusában reagált, ekkor telefonon adott tájékoztatást az ügy állásáról. Írásbeli jelentést csak szeptemberben, a hatóság sürgető levelére küldött. Ezután nyolc hónapig ismét nem történt semmi. 1999 májusában a gyámhatóság újra felszólította jelentési kötelezettsége teljesítésére, melynek az eseti gondnokot eleget tett. A gyámhatóság a tájékoztatást elfogadta, és további kilenc hónapig nem foglalkozott az üggyel. Új jelentést csak 2000 márciusában kért az eseti gondnoktól, de erre már választ nem kapott. A gyámhatóság csak a bíróságtól kért tájékoztatásból tudta meg, hogy az ügyvéd mulasztása miatt a bíróság a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasította. Miután az eseti gondnok már semmilyen módon nem reagált a gyámhatóság megkeresésére, felszólítására, idézésére 2000 novemberében tisztségéből elmozdították. Az új kirendelő határozat az eseti gondnokot többek között felszólította a kiskorú hagyatéki igényének érvényesítő per megindítására, 30 napot adott arra, hogy a keresetlevél egy - a bíróság érkeztető bélyegzőjével ellátott - példányát nyújtsa be a gyámhatóságon. Azt azonban, hogy az eseti gondnok a határozatban foglaltaknak eleget tett-e már nem ellenőrizte. A kiskorú ügyével csak 2001 augusztusában, vizsgálatom megindítását követően kezdett el újra foglalkozni.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy az illetékes hatóság 1996 júniusától 2001 augusztusáig a kiskorú hagyatéki igényének érvényesítése érdekében csak formális tevékenységet végzett. Az eseti gondnokokat kirendelő határozataiban foglaltak teljesítését valójában nem ellenőrizte. Az eseti gondnokok a számukra előírt félévenkénti jelentési kötelezettségüknek nem tettek eleget. Amikor ezt a hatóság észlelte - több, kevesebb idő eltelte után - felszólította őket kötelezettségük teljesítésére. Csak többszöri írásbeli felszólítás után, amikor nyilvánvalóvá vált, hogy az arra az időre kinevezett eseti gondnok semmilyen módon nem képviseli a kiskorú vagyonjogi igényének érvényesítését, akkor rendelkezett felmentéséről. A gyámhatóság nem járt el elég körültekintően az eseti gondnokok kiválasztásánál sem. Mindezzel mind a gyámhatóság, mind a kirendelt eseti gondnokok megsértették a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő jogot. Mulasztásuk miatt fennáll a kiskorú tulajdonhoz való alkotmányos joga sérelmének közvetlen veszélye is.
	Az időmúlásra és arra való tekintettel, hogy az eltelt évek során mind az eljáró ügyintézők, mind a hatóság vezetőjének személye változott fegyelmi eljárást nem kezdeményezek.

Tekintettel arra, hogy az eseti gondnokoknak kinevezett és mulasztást elkövető ügyvédek közül már csak a kiskorú képviseletét jelenleg is ellátó - és a gyámhatóság folyó év augusztusi felszólítása óta a gyermek érdekében eljáró - ügyvéd a Budapesti Ügyvédi Kamara tagja, ezért a Kamara elnökénél nem kezdeményezem az eseti gondnokok felelősségre vonását. A jövőbeli jogsértések elkerülése érdekében azonban tanulmányozásra megküldöm a jelentésemet.
 	A kiskorú alkotmányos jogainak érvényesülése és a jövőbeli jogsértések elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján kezdeményezem:

•	1) Budapest Ferencvárosi Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél: kísérje fokozott figyelemmel a kiskorú vagyoni jogának védelmére megtett gyámhivatali intézkedéseket, ezekről folyamatosan tájékoztasson.

•	2) Budapest Ferencvárosi Polgármesteri Hivatal jegyzőjénél: hívja fel a gyámhivatal vezetőjének figyelmét arra, hogy a jövőben a határozatokban foglaltak teljesülését ellenőrizze, illetőleg ellenőriztesse az eljáró ügyintézőkkel. 

Budapest, 2001. november  9.

Lenkovics Barnabás