OBH 4138/2001., 4139/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:
Az 1946. november 19-én született és 1999. november 17-től rendszeres szociális járadékban részesülő hölgy azt sérelmezi, hogy a 2001. január 30-án benyújtott átmeneti járadék igényét a Heves Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Gyöngyösi Kirendeltsége mind első, mind másodfokon elutasította.
Az 1946. április 28-án született és 1992. február 1. óta rendszeres szociális járadékos hölgy szintén azt sérelmezi, hogy a Heves Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Gyöngyösi Kirendeltsége a 2001. február 22-én benyújtott átmeneti járadék igényét mind első, mind másodfokon elutasította.

Mindkét esetben az elutasítás indoka az volt, hogy nem érték el az igénylők az átmeneti járadékra jogosító korhatárt, vagyis az öregségi nyugdíjkorhatárt 5 éven belül nem érik el. Azonban a hatályos 1996. évi LIX. számú törvény 21. § (7) bekezdése szerint a panaszosok öregségi nyugdíjkorhatára 55 év, így 50 éves korukban jogosultságot szereztek átmeneti szociális járadékra attól függetlenül, hogy csak később nyújtották be az igényüket. A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény 2001. január 1-től hatályos módosítása szerint viszont "átmeneti járadékra jogosultságot szerzett személynek az tekinthető, akinek részére azt megállapították és folyósították".

Érintett alkotmányos jogok:
Szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bek.]
Jogbiztonsághoz való jog (Alkotmány 2. §)

Alkalmazott jogszabályok:
1996. évi LIX. tv. az öregségi nyugdíjkorhatár emeléséről és az ezzel összefüggő törvény-
módosításról
A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI.29.) EüM-PM rendelet
A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)

Megállapított tényállás:

A panaszok alapján felmerült a szociális biztonsághoz és jogbiztonsághoz való jog sérelmének gyanúja miatt indított vizsgálat során a következőket állapítottam meg.

A panaszos 1993. november 17-től rendszeres szociális járadékban részesül. Életkora szerint 1996. november 19-től feltehetően magasabb összegű átmeneti járadékra lehetett volna jogosult. Azonban átmeneti járadékra az igényét a panaszos csak 2001. január 30-án nyújtotta be a Heves Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Gyöngyösi Kirendeltségéhez (továbbiakban: Kirendeltség), mert korábban nem ismerte jogosultságát.
A Kirendeltség a 2001. április 11-én kelt 9-00357/2001/0018. számú határozatával az átmeneti járadék iránti igényt elutasította azzal az indokkal, hogy "a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt 5 éven belül nem éri el". A panaszos fellebbezését a Kirendeltség vezetője 2001. május 15-én kelt 9-00357/2001/0021. számú másodfokú határozatával elutasította, az első fokú határozatot helyben hagyta. A döntés megokolása a következő:
"A hatályos jogszabályok értelmében átmeneti járadékra - az egyéb feltételek fennállása esetén - az jogosult, aki a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt 5 éven belül eléri. Igénylő születési éve szerinti öregségi nyugdíjra jogosító korhatára a betöltött 61. életév, így átmeneti járadékra legkorábban 2002. november 19.-től lehet jogosult. Továbbá a nyugellátást - ideértve az átmeneti járadékot is - írásban meghatározott formában kell igényelni. Tehát a nyugellátás igénybevétele a biztosított (igénylő) döntésétől függ és annak folyósítása érdekében a jogszabályban meghatározott lépéseket kell tenni. Az ellátást legkorábban az igénybejelentés napját megelőző hatodik hónap első napjától lehet megállapítani. A jogosultság elbírálására pedig csak az igényérvényesítés időpontjában hatályos jogszabályok figyelembevételével van lehetőség.
Tekintettel arra, hogy igénylő az ellátás megállapítása iránt igényét csak 2001. január 20-án terjesztette elő és így a jogosultságát csak ezen időpontban lehetett elbírálni, az átmeneti járadékra jogosultság azonban az igényérvényesítés időpontjában nem állapítható meg, ezért fellebbezését az 1997. évi LXXXI. törvény 7. § (1) és (4) bekezdésére, a 64. § (1) bekezdésére, illetve a 8/1983. (VI.26.) EüM-PM rendelet 20. § (1) bekezdés b) pontjára és a 25/A. § (1) bekezdésére figyelemmel elutasítom, minthogy átmeneti járadék megállapítására és folyósítására az 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdésének figyelembevételével nem került sor. [1997. évi LXXXI. törvény 101. § (4) bek.]"

A fent idézett, a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.) szerint:
"7. § (1) Öregségi teljes nyugdíjra az 1997. december 31-ét követő és 2009. január 1-jét megelőző időponttól az jogosult, aki a hatvankettedik életévét (a továbbiakban: öregségi nyugdíjkorhatár) betölti, és legalább húsz év szolgálati időt szerez.
(4) Az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérően a nő öregségi nyugdíjkorhatára, amennyiben
	a) 1940. január 1-je előtt született, az 55.,
	b) 1940-ben született, az 56.,
	c) 1941-ben született, az 57.,
	d) 1942-ben született, az 57.,
	e) 1943-ban született, az 58.,
	f) 1944-ben született, az 59.,
	g) 1945-ben született, a 60.,
	h) 1946-ban született, a 61.
  betöltött életév.
    64. § (1) A nyugellátást írásban, meghatározott formában kell igényelni. Az igényt visszamenőleg legfeljebb hat hónapra lehet érvényesíteni. Az ellátást legkorábban az igénybejelentés napját megelőző hatodik hónap első napjától lehet megállapítani."

A 2001. január 1-jétől hatályos 101. § alapján:
"(4) Annak a személynek, akinek az öregségi nyugdíjkorhatár emeléséről és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról szóló 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése alapján megállapított átmeneti járadékot, előnyugdíjat vagy korengedményes nyugdíjat folyósítanak vagy folyósítottak, az öregségi, illetőleg az özvegyi nyugdíja megállapításánál a jogosultra irányadó öregségi nyugdíjkorhatár alatt - a Tny. rendelkezéseitől eltérően - az ott meghatározott életkor(oka)t kell érteni."

A megváltozott munkaképességű dolgozók foglalkoztatásáról és szociális ellátásáról szóló 8/1983. (VI.29.) EüM-PM együttes rendelet szerint:
"20. § (1) Átmeneti járadékra az alábbi feltételek együttes fennállása esetén az jogosult, aki
	a) az öregségi nyugdíjhoz szükséges szolgálati idővel rendelkezik és nem jogosult
           rokkantsági nyugdíjra,
	b) a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt öt éven belül eléri ... "
"25/A. § (1) Az átmeneti járadék, a rendszeres szociális járadék, a bányász dolgozók egészségkárosodási járadéka iránti igény érvényesítésére, a jogalap nélkül felvet járadék visszafizetésére és megtérítésére, a járadékból történő levonásra, a jogorvoslatra, valamint a járadékos bejelentési kötelezettségére egyebekben a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvénynek és a végrehajtásáról rendelkező 168/1997. (X.6.) Korm. rendeletnek az öregségi nyugdíjra vonatkozó rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni azzal, hogy a növelés szempontjából támogatásra szoruló hozzátartozó a Ptk. 685. § b) pontjában meghatározottak közül az a személy, akinek a havi jövedelme az öregségi nyugdíjnak a naptári év első napján érvényes legkisebb összege felét nem éri el."

A panaszos 1992. február 1-től rendszeres szociális járadékban részesül. Életkora szerint 2001. április 28-tól feltehetően magasabb összegű átmeneti járadékra lehetett volna jogosult. Azonban átmeneti járadékra az igényét a panaszos csak 2001. február 22-én nyújtotta be a kirendeltséghez, mert ekkor szerzett tudomást jogosultságáról.

A Kirendeltség a 2001. március 28-án kelt 9-00668/2001/0003. számú határozatával az igényt elutasította azzal az indokkal, hogy "a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt 5 éven belül nem éri el." A panaszos fellebbezését a kirendeltség vezetője a 2001. április 27-én kelt 9-00668/2001/0007. számú másodfokú határozatával elutasította, lényegében az 1. pontban részletezett jogszabályokra hivatkozó indokokkal. Konkrétan "az igénylő születése éve szerinti öregségi nyugdíjra jogosító korhatára a betöltött 61. életév, így átmeneti járadékra 2002. április 28-tól lehet jogosult".
Az öregségi nyugdíjkorhatár emeléséről és az ezzel összefüggő törvénymódosításokról rendelkező 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése szerint "annak a nőnek, aki 1996. december 31-ig előnyugdíjra, korengedményes nyugdíjra, átmeneti járadékra jogosultságot szerzett, illetőleg szerez, az öregségi nyugdíjkorhatár változatlanul 55 év".

A fentiek alapján mindkét panaszos jogosultságot szerzett 55 éves korában átmeneti járadékra, bár annak megállapítását csak később kérte. Azonban a hasonló ügyekben korábban volt jogalkalmazási bizonytalanságokra hivatkozással az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Jogi és Szakigazgatási Főosztályvezetője 7/3-689/2000. számú 2000. december 7-én az 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdése alkalmazására (az igazgatási szerveknek kiadott leirata szerint "átmeneti járadékra jogosultságot szerzett személynek az tekinthető, akinek részére azt megállapították és folyósították".
Majd a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.) 101. §-a 2001. január 1-től beiktatott (4) bekezdése a régi nyugdíjkorhatárt már azoknál írja elő alkalmazni, akik részére átmeneti járadékot folyósítanak.
Tekintettel arra, hogy mindkét panaszos a fenti szabály beiktatását követően nyújtotta be igényét az átmeneti járadékra, a kirendeltség indoklása szerint a jogosultság elbírálására csak az igényérvényesítés időpontjában hatályos jogszabályok figyelembevételével van lehetőség.
	A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy az Alkotmány 2. §-ában deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal összefüggésben visszásságot okoz a jelenleg is hatályos 1996. évi LIX. törvény 7. § (2), valamint az 1997. évi LXXXI. törvény 101. § (4) bekezdés szinkronjának hiánya. Míg az előbbi törvény a jogosultság megszerzéséhez köti az alacsonyabb nyugdíjkorhatárt, az utóbbi törvény a megállapított és folyósított ellátáshoz. Tekintettel arra, hogy a jogosultság megszerzése és az ellátás folyósítása nem azonos fogalmak, valamint arra is, hogy a jogosultság nem jelent kötelezettséget, alkotmányos visszásságot eredményez, hogy az új szabályozás alapján szankcionálja a nyugdíjbiztosító a panaszosokat azzal, hogy magasabb korhatár eléréséhez köti az átmeneti járadékra való jogosultságot.
	A feltárt alkotmányos jogsérelem orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 25. §-a alapján javaslom 60 napos határidővel
a Szociális és Családügyi Miniszternek - tekintettel arra, hogy két hatályos törvény  szinkronjának hiányáról van szó - rendelje el azok felülvizsgálatát, és a törvénymódosítás   előkészítését.
	Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján 30 napos határidővel kezdeményezem az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Főigazgatójánál, hogy vizsgálja felül - különös tekintettel a 60/1992. (XI.17.) AB határozatban rögzített előírásokra - az 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) és (10) bekezdéseiben foglaltak alkalmazását, valamint a 7-390-5/2000. és a 7/3-689/2000. számú igazgatási szervek vezetői által kiadott leiratok jogszerűségét, szintén az 1996. évi LIX. törvény 21. § (7) bekezdésének alkalmazására.

Budapest, 2002. március 1.

Lenkovics Barnabás