OBH 3897/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte Üllő Nagyközség Önkormányzatának a belvízkárral kapcsolatban lefolytatott eljárását.
A vizsgálat a jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás
	A panaszos előadta, hogy az 1999-ben és 2000-ben bekövetkezett belvízkárok elhárítására nem kapott támogatást az önkormányzattól. Az ingatlanukat több ízben elöntötte a víz, ezért a tűzoltóság és a panaszos is többször végzett szivattyúzást, hogy a gázkazán a pincében ne robbanjon fel. A vegyestüzelésű kazán ennek ellenére tönkrement, a nagy mennyiségű szén és fa szétázott. A fűtést kölcsön felvételével teljes egészében fel kellett újítani, beleértve a gázkéményt is, amelynek költsége 700.000 Ft volt. A biztosító nem fizetett, mivel a községben a belvízelvezetés nem volt megoldva. Az önkormányzat a kérelemre azt a választ adta, hogy a kárenyhítést az kaphatott, aki időben benyújtotta igényét. Erre vonatkozóan a panaszos azt sérelmezte, hogy a támogatás igényléséről nem volt információja. A panasz benyújtásakor a panaszos arról számolt be, hogy a pincéjükben a víz időnként előjön, és ezért a kémény mellett a fal is repedezik.
Az önkormányzat megkeresésre közölte, hogy az elemi csapások okozta károk enyhítésére a szociális ellátásokról szóló rendeletük biztosít lehetőséget. Ezt azonban csak olyan károsultak vehették igénybe, akiknek ingatlana megsemmisült, életveszélyessé vált vagy a lakhatás feltételei megszűntek. Később - az állami költségvetésből való támogatás lehetőségével - a rendeletet módosították. A rendelet szabályozása szerint csak azon ingatlantulajdonosok kárigényét tudta az önkormányzat figyelembe venni, akik a kárfelmérés - igen rövid - időszakában ilyen irányú kérelmet nyújtottak be az önkormányzathoz. Ennek alapján négy ingatlantulajdonosnál végeztek kárfelmérést. A település közel 3,5 millió Ft összegű támogatásban részesült, s ezt a jogosultaknak kifizették. A panaszos  2001. február 20-án fordult az önkormányzathoz, de ekkor már támogatást igényelni nem lehetett, melyről levélben tájékoztatták.

Az ügy jogszabályi háttere
1091/1999. (VIII. 13.) Korm. határozat az 1999. júniusi és júliusi rendkívüli esőzés és vihar miatti védekezési költségekről és kárenyhítésről, továbbá a szükséges jogszabályok módosításáról

9/1998. (I. 23.) Korm. rendelet a helyi önkormányzatok címzett és céltámogatásának, a céljellegű decentralizált támogatásának igénybejelentési, döntéselőkészítési és elszámolási rendjéről, valamint a Magyar Államkincstár finanszírozási, elszámolási és ellenőrzési feladatairól, továbbá a TÁKISZ feladatairól
34. § A helyi önkormányzat támogatást igényelhet - a 43. §-ban foglaltak kivételével - a területfejlesztési tanácstól az önkormányzati tulajdont sújtó, előre nem látható természeti vagy más károkból adódó (vis maior) esetek többletkiadásainak részbeni vagy teljes támogatására, a biztosításból vagy egyéb módon megtérülő károk figyelembevételével.
36. § (1) Különösen súlyos természeti vagy más, a település nagyobb részét érintő károk (pl. földrengés, árvíz, lakott területen belüli nagy kiterjedésű belvíz, tornádó, tűzvész, robbanás) mérséklésére a támogatás azonnali segítségnyújtásként előleg formájában is folyósítható a területfejlesztési tanács utólagos engedélyezésével, a tanács elnökének előzetes döntésével, elszámolási kötelezettséggel.
(2) Kivételes esetben a támogatás a lakosság egyszeri, rendkívüli szociális támogatására is kiterjedhet. A lakossági támogatás a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvényben előírt eljárási szabályokkal egyezően az önkormányzati kötelezettségből eredő kiadások (átmeneti segély nyújtása a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került személyek részére az életveszély és a lakhatás elemi feltételeinek megteremtéséhez) részbeni vagy teljes megtérítését jelenti. A támogatás előleg formájában is folyósítható az (1) bekezdésben részletezett eljárás szerint.

Üllő Nagyközség Képviselő-testületének 20/2000. (V. 20.) sz. rendelte a pénzben és természetben nyújtott szociális ellátásokról szóló 7/1993. (V. 22.) rendelet módosításáról

Üllő Nagyközség Képviselő-testületének 28/2000. (VII. 29.) sz. rendelte a pénzben és természetben nyújtott szociális ellátásokról szóló 7/1993. (V. 22.) rendelet módosításáról

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy panaszos a 2001. február 20-án kelt kérelmében a belvízkárral kapcsolatos helyreállítási költségek enyhítése érdekében az önkormányzat segítségét kérte. Beadványára tájékoztató levélben kapott elutasító választ.
A panasz előterjesztésekor a költségvetés a vis maior támogatásokra jelentős összegeket biztosított az önkormányzatoknak, kormányrendeletben meghatározva a támogatások folyósítását, de alapvetően az önkormányzatok döntésére bízva az összegek elosztását. A vizsgált esetben is ez történt a településen, tekintve, hogy az önkormányzat az általa bemutatott esetekben helyszíni felmérést végeztetett, melyre vonatkozóan 3.465.000 Ft költségvetési támogatást kapott. Az önkormányzat tájékoztatása szerint "ez a jogosultak részére a mellékelt határozatok szerint kifizetésre került". Az önkormányzat által bemutatott négy esetben azonban a kifizetett kárenyhítés összege csak 1.915.000 Ft. Az összehasonlítás és a különbség felvetése azért vált szükségessé, mert a jegyző válaszában egyértelműen azt közölte, hogy a kapott összeg a károsultakhoz jutott. A településen a belvízkár bizonyára több területen okozott elhárítást igénylő feladatot, melyek a bemutatott négy esettel együttesen leköthették a költségvetési támogatást, de az önkormányzat jegyzőjének válaszából nem ez következik. A különbségre vonatkozó kérdés tisztázására a  Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság vizsgálatára van szükség.
A vizsgálat megállapította, hogy az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit az ügyben az önkormányzat nem tartotta be. A szabályszerű határozat meghozataláról nem gondoskodott, a jogorvoslati lehetőségről való tájékoztatást  elmulasztotta. Az alakszerű határozat mellőzésével adott tájékoztatás nem felel meg a tartalmi követelményeknek. A határozat és annak indokolása azt a célt szolgálja, hogy azokat a releváns tényeket tartalmazza, melyekre a jogalkalmazó szerv a döntését alapozta.
	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják. 
A mérlegelési jogkörben hozott döntésekből ki kell tűnnie azoknak a preferenciáknak, melyeket a döntés meghozatala során az eljáró hatóság alkalmazott, és annak, hogy a kérelmező mely elvárásoknak nem tett eleget és melyek azok az elvárások melyeknek eleget téve a későbbiekben eséllyel nyújthatja be kérelmét. A mérlegelési jogkörre hivatkozva, a pontos tényállás felderítése nélkül és a határozat indokolásának hiányában nem lehet a kérelmet elutasítani, mert ez megalapozatlansághoz, sőt önkényes döntésekhez vezethet.
Üllő Nagyközség Önkormányzatának a belvízkár enyhítésére vonatkozó vizsgálatom az OBH 2852/1999. számú jelentésben tett megállapításokkal is összefüggésben van, ahol a vizsgálat rámutatott arra, hogy 1990-től az önkormányzati törvény az önkormányzatok feladataként határozza meg a vízrendezést és csapadékvíz elvezetést, a csatornázást. A vízgazdálkodási törvény ugyancsak az önkormányzatok feladatai között említi a csapadékvíz elvezetést, a helyi vízrendezést és vízkárelhárítást. Erre vonatkozóan további szabályozást ad a korábban hatályos, Országos Építésügyi Szabályzat és a jelenleg hatályos, építési követelményekről szóló kormányrendelet.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy az önkormányzat eljárása a vis maior támogatással kapcsolatban az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.

Kezdeményezés
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdésében foglaltakra vonatkozóan felkérem Üllő Nagyközség Önkormányzat képviseletében eljáró polgármestert, hogy a panaszos vis maior támogatással összefüggő kérelme ügyében hozzon alakszerű határozatot, szem előtt tartva a vis maior támogatásokkal kapcsolatos kormányrendelet, a szociális törvény, az ezzel kapcsolatos helyi rendeletek és az államigazgatási  eljárás szabályairól szóló törvény rendelkezéseit. 

Ajánlás
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Pest Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság igazgatóját a vizsgálatban felvetett, az állami támogatás  különbségére vonatkozó összeg felhasználásának utólagos ellenőrzésére, a szükséges intézkedés megtételére és annak megállapítására, hogy a panaszos esetében milyen lehetőség nyílik az esetleges utólagos kárenyhítés megállapítására.
	Kérem Üllő Nagyközség Önkormányzatának polgármesterét és a Pest Megyei Katasztrófavédelmi Igazgatóság vezetőjét, hogy a kezdeményezéssel, illetve az ajánlással kapcsolatos álláspontjukról, illetve intézkedésükről 30 napon belül értesíteni szíveskedjenek. 

Budapest, 2002. május 8.

Takács Albert