OBH 2279/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
	Az 1939. május 19-én született panaszos nyugalmazott egyetemi tanár, református lelkész, akit Nagyváradról tanár lelkigondozó szolgálatra hívtak meg a budapesti Károli Egyetem Bölcsészettudományi Karára 1997. június 1-jével, nyugdíjas feleségével települt át Magyarországra.
1999. június 21-én előrehozott öregségi nyugdíjra nyújtott be igényt, mivel szolgálatát egészségügyi okok miatt nem tudta folytatni, a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságra. A panaszos Romániában és Magyarországon összesen 40 év 311 nap szolgálati időt szerzett, havi nyugdíja összege azonban csupán 20 922 Ft azzal az indokkal, hogy csak a Magyarországon szerzett jövedelem számítható be a nyugdíj alapját képező átlagkeresetbe. Mivel a panaszos az átlagszámítási időnek (1988. január 1-től a nyugdíjazás napjáig) legalább felében nem rendelkezik Magyarországon szerzett jövedelemmel, a minimálbér harmincad részét vették figyelembe, a hiányzó napokra a társadalombiztosításról szóló 1997. évi LXXXI. törvény és a magyar-román szociálpolitikai egyezmény szabályaira hivatkozással.
A panaszos fellebbezését a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság elutasította.
	A panaszos azért kér segítséget, mert több mint 40 évig fizetett járulékot és a megállapított nyugdíjából nem tud megélni, valamint kifogásolja a hátrányos megkülönböztetést a nyugdíjasként áttelepültekkel szemben, akik Magyarországon egyáltalán nem fizettek járulékot, mégis magasabb összegű ellátásban részesülnek.

Érintett alkotmányos jogok
•	Szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bek.]
•	Hátrányos megkülönböztetés tilalma [Alkotmány 70/A. § (1)-(3) bek.]

Alkalmazott jogszabályok

•	1962. évi 5. törvényerejű rendelet a Magyar Népköztársaság és a Román Népköztársaság között a szociálpolitika terén történő együttműködésről Budapesten, az 1961. szeptember 7. napján kötött egyezmény kihirdetéséről (Magyar-Román Szociálpolitikai Egyezmény):
"3. Cikk
(1) A társadalombiztosítási szolgáltatások nyújtásánál - amennyiben a jelen Egyezmény másként nem rendelkezik - annak a Szerződő Félnek a jogszabályait kell alkalmazni, amelynek területén az igényjogosultnak állandó lakóhelye van.
(2) A társadalombiztosítási szolgáltatásokat - amennyiben a jelen Egyezmény másként nem rendelkezik - annak a Szerződő Félnek illetékes szervei nyújtják, amelynek területén az igényjogosultnak állandó lakóhelye van.
4. Cikk
(1) A nyugellátások és egyéb szolgáltatások nyújtásánál teljes egészében figyelembe kell venni a mindkét Szerződő Fél területén megszerzett és annak a Szerződő Félnek illetékes szervei által elismert szolgálati és ezzel egy tekintet alá eső időt, ahol azt megszerezte.
(2) A szolgálati időt annak a Szerződő Félnek a jogszabályai alapján kell kiszámítani, amelynek területén az igényjogosultnak állandó lakóhelye van.
5. Cikk
(1) A nyugellátást annak a Szerződő Félnek illetékes szerve állapítja meg és folyósítja a nála érvényes jogszabályok szerint, amelynek területén az igényjogosultnak a kérelem benyújtása időpontjában állandó lakóhelye van.
(2) Amennyiben a nyugdíjas az egyik Szerződő Fél területéről a másik Szerződő Fél területére költözik át, a nyugellátást addig folyósító szerv a nyugellátás folyósítását az átköltözés hónapjának végével megszünteti. Annak a Szerződő Félnek illetékes szerve, amelynek területére a nyugdíjas átköltözött, a nála érvényes jogszabályok szerint a nyugellátást, az átköltözést követő hónap első napjától kezdődően megállapítja és folyósítja.
(3) Azoknak az állampolgároknak a részére, akik az egyik Szerződő Fél területéről a másik Szerződő Fél területére költöztek, azonban az átköltözés után nem dolgoztak tovább, a nyugellátás összegét a megfelelő képzettséggel rendelkező és a nyugellátás megállapítása időpontjában a fogadó állam hasonló tevékenységet folytató dolgozója szakmai átlagkeresete alapján kell kiszámítani.
(4) A jelen cikkben foglalt rendelkezéseket alkalmazni kell azokra az esetekre is, amikor a nyugellátáshoz való jogosultság a jelen Egyezmény hatálybalépése előtt nyílt meg."

•	A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. törvény (Tny.) és a végrehajtására kiadott 168/1997. (X.6.) Korm. rendelet (R.)

Megállapított tényállás
	A panasz alapján felmerült az Alkotmány 70/A. §-ában megfogalmazott hátrányos megkülönböztetés tilalmának, valamint az Alkotmány 70/E. §-ában biztosított szociális biztonsághoz való jog sérelmének lehetősége, ezért vizsgálatot indítottam.
	A rendelkezésre álló adatok, valamint a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság és az Országos Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságtól beszerzett információk alapján a következőket állapítottam meg.
	A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a panaszos 1999. június 21-én benyújtott nyugdíjigényét a 37-02026/1999/32. számú 2000. február 22-én kelt öregségi teljes nyugdíj határozatával elbírálta. 1999. július 1-jétől 40 év 311 nap szolgálati idő beszámításával (melyből 14151 nap Romániában és 760 nap Magyarországon szerzett szolgálati idő, 38/40-ed rész román teher)1997. június 1-jétől 1999. június 30-ig terjedő magyarországi szolgálati idő átlagkeresete alapján havi 20.922 Ft csökkentés nélküli előrehozott öregségi nyugdíjat állapított meg a következő indokok alapján:
	"Az igénylő megszerezte az előrehozott öregségi nyugdíjhoz életkorára előírt szolgálati időt, ezért csökkentés nélküli előrehozott öregségi nyugdíjra jogosult. (1997. évi LXXXI. törvény 9. §.)
	Az előrehozott öregségi nyugdíj mértékének megállapításánál az öregségi teljes nyugdíjra vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Az öregségi teljes nyugdíj 20 év szolgálati idő után az átlagkereset 53 %-a. A nyugdíj a 20 évet meghaladó szolgálati idő minden éve után a 25. évig bezárólag a havi átlagkereset 2 %-ával, a 25. évet meghaladó szolgálati idő minden éve után a 36. évig bezárólag a havi átlagkereset 1 %-ával, a 36. év felett minden további év után 1.5 %-kal emelkedik. (1997. évi LXXXI. törvény 12. § (1) bek.)
	A szolgálati idő számítása a magyar-román szociálpolitikai egyezmény alkalmazásával történt. A nyugdíj összegét 1988. január 1-jétől a nyugdíj megállapításának kezdő napjáig elért - a kifizetés idején érvényes szabályok szerint nyugdíjjárulék alapjául szolgáló - a személyi jövedelemadót is tartalmazó, csökkentés nélküli bruttó kereset, jövedelem havi átlaga alapján kell meghatározni. Keresetként, jövedelemként kell figyelembe venni:

a.) az 1988. január 1-je és 1996. december 31-e közötti, illetőleg az 1988. január 1-je előtti keresetek, jövedelmek esetén az 1996. december 31. napján érvényes társadalombiztosítási szabályok szerint a főfoglalkozásban elért jövedelmet, az ezen időszak alatt kifizetett év végi részesedést, prémiumot, jutalmat, 
b.) 1997. január 1-jétől az 1998. január 1-je előtti rendelkezések szerinti, illetőleg 1998. január 1-jétől a nyugdíjjárulék alapot képező keresetet, jövedelmet.

Ezeket a kereseteket, jövedelmeket a magánszemélyek jövedelemadójának kormány-rendeletben meghatározott módon és az egyes naptári évekre előírt mérték alkalmazásával számított-képzett összegével csökkenteni kell. Ezt követően az 1988-ban elért keresetet 5.319, az 1989-ben elért keresetet 4.550, az 1990-ben elért keresetet 3.742, az 1991-ben elért keresetet 2.982, az 1992-ben elért keresetet 2.458, az 1993-ban elért keresetet 2.088, az 1994-ben elért keresetet 1.641, és az 1995-ben elért keresetet 1.457-del szorozni kell, ha az ellátást 1998. december 31-ét követő és 2000. január 1-jét megelőző időponttól kell megállapítani. [1997. évi LXXXI. törvény 22. § (2), (3) bek., 168/1997. (X.6.) Korm. rendelet 16. § (2) bek. i.) pontja]
	Az 1988. január 1-jével kezdődő átlagszámítási időszaknak legalább a felében nem rendelkezik a nyugdíjszámítás alapjául szolgáló keresettel, jövedelemmel. A hiányzó időre eső napokra a keresetet, jövedelmet az 1988. január 1-je előtti legközelebbi időszak keresete, jövedelme alapján kell megállapítani. Ezeket a kereseteket a nyugdíjazást előző második év kereseti szintjéhez igazított (valorizált) összegben kell figyelembe venni. Amennyiben ez sem áll rendelkezésre, keresetként a nyugdíj megállapítását megelőző naptári hónapban érvényes minimálbér harmincad részét kell figyelembe venni a hiányzó naptári napokra. [1997. évi LXXXI. törvény 22. § (3), (5) bek.]"
A panaszos az első fokú határozat ellen fellebbezett és a nyugdíj alapját képező átlagkereset helyességét vitatta. Kérte a munkáltató által közölt bérek alapján az átlagkereset felülvizsgálatát és nyugdíjának módosítását. Kérte továbbá beszámítani a Romániai rokkant nyugdíjazásának időtartamát 1981. május 2 - 1982. november 30-ig.
Az Igazgatóság a 37-02026/1999/0037. számú 2000. június 22-én kelt határozatával, az elsőfokú határozat lényeget nem érintő módosításával, a fellebbezést elutasította.
A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a panaszosnak jelenleg az 522-271985-5 törzsszámon havi 28. 022 Ft ellátást folyósít, mely 2000. december 1-jétől havi 1.000 Ft méltányossági nyugdíjemelést tartalmaz.
	A vizsgálat alapján megállapítottam, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság mind első, mind másodfokon jogszerűen járt el, amikor a panaszos nyugellátását a Romániában és Magyarországon megszerzett szolgálati idő összeszámításával az irányadó időszakban (1988. január 1-jétől a nyugdíjazás napjáig) a magyarországi munkavégzéssel elért jövedelem, valamint a hiányzó napokra a minimálbér alapján állapította meg a panaszos nyugellátását. Bár az alkalmazott szabály nem tartalmaz olyan rendelkezést, hogy csak a Magyarországon elért jövedelmet lehet a nyugdíj alapját képező átlagkereset számításánál figyelembe venni (a panaszosnak pedig a megszerzett szolgálati ideje alatt kimutatható keresete volt) a Tny. 22. § (1) bekezdés tételesen felsorolja, hogy mit kell kereseten érteni. A panaszos pedig a magyarországi jövedelmen kívül más felsorolt jövedelemmel nem rendelkezik.
Ezzel szemben a magyar-román szociálpolitikai egyezmény 5. § (3) bekezdése szerint "azoknak az állampolgároknak a részére, akik az egyik szerződő Fél területéről a másik szerződő Fél területére költöztek, azonban az átköltözés után nem dolgoztak tovább, a nyugellátás összegét a megfelelő képzettséggel rendelkező és a nyugellátás megállapítása időpontjában a fogadó állam hasonló tevékenységet folytató dolgozója szakmai átlagkeresete alapján kell kiszámítani", annak ellenére, hogy Magyarországon nem történ járulék fizetés és a román Fél semmilyen mértékben sem járul hozzá a teher viseléséhez.
	A fenti szabályok szerint megállapított nyugdíjak általában valóban magasabb összegűek, mint a panaszos, valamint a hasonló helyzetű jogosultak nyugdíja, akik a Magyarországon szerzett jövedelmük után járulékot fizettek. Az aránytalanságok azonban folyamatosan mérséklődtek és tovább mérséklődnek a minimálbér emelkedésével párhuzamosan.
	A vizsgálat eredményeként alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg. A panaszos konkrét problémája több egyéb ok szerencsétlen egybeeséséből adódott. Nevezetesen, hogy nem ismerte feltehetően megfelelő mélységben a magyar-román szociálpolitikai egyezmény nyugdíj-megállapítási szabályait, döntését megelőzően nem számolt annak negatív következményével, valamint azzal, hogy egészségi problémái miatt Magyarországon viszonylag rövid lesz az aktív, munkában töltött ideje. A minimálbér is csak a nyugdíjazását követően emelkedett lényegesen.
	A vizsgálat eredményére, valamint a feladatmegosztásáról rendelkező kormányhatározat alapján a szociális biztonságról szóló kétoldalú egyezmények felülvizsgálatát és az új szerződések előkészítését végző Egészségügyi Miniszter tájékoztatására tekintettel, mely szerint a román-magyar egyezmény soron kívüli felülvizsgálata napirenden van, ajánlást nem teszek.
A vizsgálatot lezártnak tekintem.

Budapest, 2001. november 15.

Lenkovics Barnabás