OBH 1357/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Szántó Eszter

Az eljárás megindulása
	Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy szemétszállítási díjat kell fizetnie annak ellenére, hogy a közszolgáltatást nem veszik igénybe, mivel a háztartásukban keletkező hulladékot komposztálják, elégetik. Panaszával megkereste a közszolgáltató valamint a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, de választ nem kapott. 

Az ügy jogszabályi háttere
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár.
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné, a szerződés megkötésének időpontjában feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja.
226. § (1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit, és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.

2000. évi XLIII. törvény a hulladékgazdálkodásról
12. § (1) A fogyasztó köteles a szervezett hulladékbegyűjtést - ideértve a szelektív hulladékbegyűjtési rendszereket is - igénybe venni.
13. § (1) A hulladék termelője, birtokosa a tevékenysége gyakorlása során keletkező, illetőleg más módon a birtokába kerülő hulladékot köteles gyűjteni, továbbá hasznosításáról vagy ártalmatlanításáról gondoskodni.
(2) A hasznosításra vagy ártalmatlanításra vonatkozó kötelezettségét a kötelezett
b) az erre feljogosított és engedéllyel rendelkező kezelőnek történő átadással, a kezelés költségeinek megfizetésével teljesíti.
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: ingatlantulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező, az ideiglenes tárolásra szolgáló (közműpótló) létesítmények, berendezések ürítéséből származó, illetve közüzemi csatornahálózatba vagy más módon befogadóba vagy szennyvíztisztítóba nem vezetett települési folyékony hulladékot, valamint a települési szilárd hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni.
21. § (1) A települési önkormányzat kötelezően ellátandó közszolgáltatásként az ingatlantulajdonosoknál keletkező települési hulladék kezelésére hulladékkezelési közszolgáltatást (a továbbiakban: közszolgáltatás) szervez, és tart fenn.
23. § A települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg:
a) a helyi közszolgáltatás tartalmát, a közszolgáltatással ellátott terület határait;
b) közszolgáltató megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a közszolgáltató a közszolgáltatást rendszeresen köteles ellátni;
c) a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit - beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat -, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit;
d) a közszolgáltatás keretében kötött szerződés létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének - jogszabályban nem rendezett - módját és feltételeit;
e) a közszolgáltatással összefüggő - jogszabályban nem rendezett - települési önkormányzati feladat- és hatáskört;
f) az elvégzett szolgáltatás alapján az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
25. § (1) A közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan,
a) a közszolgáltatás jellegét,
b) a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét,
c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordításaihoz és a működés fejleszthető fenntartásához szükséges költségeket - beleértve a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségeit -, külön-külön meghatározva a szállítás és begyűjtés, illetve az ártalmatlanítás költségeit; utóbbi esetben a díjat, a kezelő létesítmény bezárását és lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és harminc évig történő monitorozás költségeit
külön jogszabályban meghatározott módon figyelembe véve kell meghatározni.
26. § (1) A hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás.
(2) A díjhátralék keletkezését követő 30 napon belül a közszolgáltató felhívja az ingatlantulajdonos figyelmét a díjfizetési kötelezettségének elmulasztására és felszólítja annak teljesítésére.
(3) A felszólítás eredménytelensége esetén a díjhátralék keletkezését követő 90. napot követően a közszolgáltató - a felszólítás megtörténtének igazolása mellett - a díjhátralékot a települési önkormányzattól igényelheti.

242/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól
4. § (1) A települési hulladék kezelésére irányuló közszolgáltatás díját az önkormányzat képviselő-testülete a rendeletében meghatározott közszolgáltatással arányosan állapítja meg.
5. § A települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a jogszabályok rendelkezései szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett.
7. § (2) Az egységnyi díjtételek a következők:
a) a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás esetén a gyűjtőedényzet egyszeri ürítési díja, illetve az elszállításra átvett hulladék tömeg vagy térfogat szerint meghatározott díja;
8. § (4) A közszolgáltatási díjat a közszolgáltatás igénybe vevője - a teljesített közszolgáltatás alapján, számla ellenében - meghatározott időszakonként utólag köteles megfizetni.

Tiszainoka Község Önkormányzat Képviselőtestülete 7/1999. (XII. 30.) sz. rendelet a köztisztaságról és a környezetvédelemről

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
44/A. § (2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A vizsgálat megállapításai
	A 2000. december 31-ig hatályban volt, az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény, valamint a 2001. január 1-től hatályos, a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.) és az ennek végrehajtására kiadott, a települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 242/2000. (XII. 23.) kormányrendelet (a továbbiakban: kormányrendelet) alapján a panaszos köteles a hulladékszállítási közszolgáltatásért járó díjat megfizetni. Ezen jogszabályok szerint a díjfizetési kötelezettség alól nem mentesülhetett és mentesülhet az, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe. A jogalkotónak az új jogszabályokkal egyértelműen az volt a célja, hogy azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosok kötelezően megfizessék a közszolgáltatás díját.
Erre tekintettel a díjfizetési kötelezettséggel kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel.
	Tiszainoka Község Önkormányzata Képviselő-testületének a köztisztaságról és a környezetvédelemről szóló 7/1999. (XII. 30.) sz. rendeletét (a továbbiakban: rendelet) áttekintve az alábbiakat állapítottam meg.
A rendelet 11. §-ának (1) bekezdése kimondja, hogy "amennyiben a cselekmény más súlyosabb büntető rendelkezés hatálya alá nem esik, szabálysértést követ el és 10.000 Ft-ig terjedő pénzbírsággal sújtható, aki e rendeletben foglalt bármely előírást megszegi". Ebből következően szabálysértést követ el az a tulajdonos, aki nem fizeti meg a hulladékszállítási díjat. Ez a rendelkezés azonban ellentétes a Hgt. 26. §-ának (1) bekezdésével, mely kimondja, hogy a "hulladékkezelési közszolgáltatás igénybevételéért az ingatlantulajdonost terhelő díjhátralék adók módjára behajtható köztartozás".
Az Alkotmánybíróság 19/1998. (V.22.) AB határozatában kimondta, hogy az önkormányzat részére biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az ún. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény. A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül - önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa (63/1997. (XII. 11.) AB hat.).
Azáltal, hogy a rendelet szabályozása ellentétes a hulladékgazdálkodásról szóló törvény vonatkozó szakaszával, visszásságot okoz az Alkotmány 44/A. §-ának (2) bekezdésével, valamint a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben.
	A rendelet 7. §-ának (2) bekezdése kimondja, hogy a szolgáltatási díjakat a rendelet 2. sz. melléklete tartalmazza. Eszerint a szolgáltató 120 és 1100 literes gyűjtőedényzetet biztosít, valamint azokon a területeken, ahol a nem szabványos gyűjtőedények kicserélése nem történt meg, ott a műanyag zsákban elhelyezett hulladékot is el kell szállítani. Nem ez a melléklet, hanem az 1. sz. melléklet 4. pontja tartalmazza a közszolgáltatási díj összegét, mely 385 - +12%ÁFA - Ft. havonta.
Megállapítom, hogy a rendelet, bár differenciál a hulladékgyűjtő edények nagysága szerint, egységes díjat állapít meg az elszállított hulladék mennyiségét függetlenül. 
A Hgt. kimondja, hogy a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan, a kezelt hulladék mennyiségét és minőségét figyelembe véve kell meghatározni (25. § (1) b)). A kormányrendelet is leszögezi, hogy a közszolgáltatás díját az önkormányzat képviselő-testülete a rendeletében meghatározott közszolgáltatással arányosan állapítja meg (4. § (1)).
Az Alkotmánybíróság több határozatban utalt az arányosság követelményének betartására. Így az 54/1998. (XI. 27.) AB határozatban elvi jelleggel hívta fel a figyelmet a következőkre: "A szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása olyan alapvető követelmény az önkormányzatokkal szemben, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásuk során maradéktalanul érvényesíteniük kell. ... A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti azt az önkormányzatokkal szembeni követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározása során a díj összegét nem a tényleges szemétkibocsátáshoz és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem más mutatókhoz ... kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására." (ABH 1998. 492, 494, 495).
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a "közületi díjmegállapítás (szemétszállításra használt edénytérfogat + gyűjtési gyakoriság) már alkalmas a szemét ténylegesen elszállított és ártalmatlanításra kerülő munkamennyiség mint szolgáltatás, és az ehhez kapcsolódó díj, mint ellenszolgáltatás arányosságának megállapítására. A közületi szemétszállítási és ártalmatlanítási szolgáltatás díjfizetési kötelezettségének meghatározása, vagyis a szerződött űrtartalmú szeméttároló edénynek a gyűjtési gyakoriságon alapuló szolgáltatási díja okkal vélelmezhetően a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás tényleges egyenértékűségének érvényesüléséhez vezet. A közületi szemétszállítási és ártalmatlanítási szolgáltatási díj Ör.-beli megállapítása - szemben a lakossági szabályozással - megfelel a Ptk. 201. §-ában megfogalmazott elvnek. Mivel a tárolóedények űrtartalma és a szemétszállítás gyakorisága a kibocsátott szemét tényleges mennyiségét tükröző normaszámítási mód, az erre alapított szolgáltatási díj megállapítás tehát a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás arányosságát tükrözi"(48/2000. (XII. 18.) AB határozat).
Mindezek alapján a rendeleti szabályozás az Alkotmány 44/A. §-ának (2) bekezdésében foglaltakkal, valamint a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okoz.
	A rendelet 5. §-ának (3) bekezdése a szolgáltató kötelezettségei között szabályozza a hulladék elszállításának gyakoriságát. Ezen jogszabályhely szerint ezt heti egyszer végzi a szolgáltató. A rendelet 1. sz. melléklete 3. pontja szerint a tárolótartályok ürítése kéthetente történik.
Az Alkotmánybíróság kimondta, hogy "a világos, érthető és megfelelően értelmezhető normatartalom a normaszöveggel szemben alkotmányos követelmény. A jogbiztonság - amely az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság fontos eleme - megköveteli, hogy a jogszabály szövege értelmes és világos, a jogalkalmazás során felismerhető normatartalmat hordozzon" (26/1992. (IV. 30.) AB határozat).
A rendeletben fellelhető ellentét a tárolótartályok ürítése gyakorisága vonatkozásában visszásságot okoz a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben.
	A panasznak a közszolgáltatót érintő része tisztázása érdekében rövid úton megkerestem a közszolgáltató területileg illetékes tiszazugi kirendeltségének vezetőjét, aki arról tájékoztatott, hogy a nyilvántartásuk szerint panaszostól nem érkezett beadvány. Ezért az országgyűlési biztoshoz érkezett irat egy másolati példányát megküldtem számára, melyet megválaszolt. A közszolgáltató eljárásával kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásság nem merült fel.
A közigazgatási hivatal vezetője úgy tájékoztatott, hogy panaszos 2000. október 17-én kelt beadványát 2001. február 2-án kelt levelében válaszolta meg. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szerint a érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől számított harminc napon belül kell meghozni (15. § (1)). Az Alkotmánybíróság leszögezte, hogy "az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon" (72/1995. (XII. 15.) AB határozat).
Megállapítom, hogy a közigazgatási hivatal eljárása nem felelt meg az államigazgatási törvény szabályainak, ezért az Alkotmányban deklarált tisztességes eljáráshoz való joggal, valamint a jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okozott.

Kezdeményezés
	A helyi önkormányzatokról szóló  99. § (1) bekezdése értelmében a megyei közigazgatási hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő önkormányzati rendelet módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetése érdekében.
Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 20. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a megállapított alkotmányos visszásságok orvoslása érdekében a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 98. §-ának (2) és (3) bekezdései által biztosított törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja meg, hogy az önkormányzati rendelet megfelel-e a Hgt. és a végrehajtására kiadott kormányrendelet előírásainak. Abban az esetben, ha az önkormányzati rendelet és a magasabb szintű jogszabályok közötti összhang hiányzik, úgy kezdeményezze az érintett önkormányzatnál a rendelet módosítását.
	Az Obtv. 21. §-ának (1) bekezdése alapján kezdeményezem a hivatalvezetőnek, hogy a beadványok intézése során legyen figyelemmel az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvénynek az ügyintézési határidőkre vonatkozó szabályai betartására, és erre figyelmeztesse munkatársait is.
	Kérem a hivatalvezetőt, hogy az ajánlásban és a kezdeményezésben foglaltakkal kapcsolatos álláspontjáról 60 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 2002. március 7.

Takács Albert