OBH 1211/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása
	A Komárom-Esztergom Megyei Rendőrkapitányság fogdáján fogvatartott panaszos hivatalomhoz intézett beadványában előzetes letartóztatásának elrendelését, majd meghosszabbítását, a fogdai étkezési adag mennyiségét, a látogatási kérelmek engedélyezésének módját és a látogatási idő rövidségét sérelmezte. Panaszos levelében leírta, hogy az engedélyezett látogatások tényleges időtartama 30 perc helyett 10-15 perc, és az is előfordult, hogy meghatalmazott védőjét, bár a meghatalmazásról a hatóságnak tudomása volt, nem engedték be hozzá.
	Az előterjesztett panasz két részre osztható. A panasz egyik része az előzetes letartóztatás elrendelését, ill. meghosszabbítását, tehát bíróság eljárását, bíróság döntését sérelmezte, amit az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 29. § (2) bek. e) pontja szerint nem vizsgálhatok. A panasz másik részét illetően az Alkotmány 2. § (1) bek-ben deklarált jogállamiság elvével és az Alkotmány 57. § (3) bekezdésében foglalt védelemhez való joggal összefüggő visszásság gyanúja miatt vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás
	A panaszos ügyvédje 2000. november 12-én beszélő engedélyezését kérte. A beszélő iránti kérelmet elutasították arra hivatkozással, hogy az ügyvédi meghatalmazásnak a fogda rendelkezésére álló példányáról hiányzik az ügyvédi szárazbélyegző, illetőleg a nyomozó hatóság nyomozást végző tagjának ellenjegyzése. Panaszos védője a hatóság eljárása miatt panaszt tett a Komárom-Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányság (továbbiakban: megyei rendőrfőkapitányság) vezetőjénél, aki haladéktalanul intézkedett aziránt, hogy a későbbiekben hasonló eset ne fordulhasson elő. A védői látogatásokról készült fogdai nyilvántartó könyv szerint ezt követően panaszost ügyvédje rendszeresen, heti egy alkalommal látogatta, és majdnem minden esetben csomagot is vitt neki.
	A panaszos több személlyel való kapcsolattartásának biztosítása érdekében látogatások engedélyezését kérte az ügy rendőri előadójától. Az előadó a látogatási kérelmeket rendszerint engedélyezte, egy esetben került csak sor a látogatás megtagadására. 2000. december 21-én panaszos azzal a kérelemmel fordult az ügy előadójához, hogy barátnőjének látogatását engedélyezzék. A kérelmi lapon szereplő feljegyzés szerint a megyei rendőrfőkapitányság bűnügyi igazgatójának utasítására tagadták meg panaszos barátnőjének látogatását arra hivatkozással, hogy nem közeli hozzátartozó. Egyébként a panaszos számára minden alkalommal 30 perces látogatási időt engedélyeztek. A panaszos látogató fogadásáról vezetett nyilvántartás tanúsága szerint a látogatás mindig az ügy rendőri előadójának jelenlétében zajlott, a látogatás feltűntetett időtartama egy eset kivételével megfelelt az engedélyezett időtartamnak és a jogszabályi előírásnak. A látogatási idő betartását a látogatásra kísérést foganatosító fogda őr aláírásával igazolta.
	A fogvatartottak számára biztosított étkezési adag tekintetében végzett szúrópróbaszerű ellenőrzés az adag kalóriatartalmát és nagyságát illetően kifogást nem talált.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (3) A büntetőeljárás alá vont személyeket az eljárás minden szakaszában megilleti a védelem joga. A védő nem vonható felelősségre a védelem ellátása során kifejtett véleménye miatt.
(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény
A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII.12.) IM rendelet
A rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII.13.) BM rendelet

A vizsgálat megállapításai
	A Komárom-Esztergom Megyei Rendőrfőkapitányság rendőrei az ügyvédi meghatalmazás alaki hiányosságaira hivatkozva elutasították a panaszos ügyvédje által kérelmezett beszélőt. Az elutasítás okaként megjelölt alaki elemek - ügyvédi szárazbélyegző és a rendőri előadó ellenjegyzésének - hiánya nem jelenti a meghatalmazás hiányát, nem eredményezik annak semmisségét, így a nyomozó hatóság nem tagadhatta volna meg a panaszos ügyvédje által kérelmezett beszélőt. A nyomozó hatóságnak a védő kizárását eredményező eljárása tehát az Alkotmány 57. § (3) bekezdésében deklarált védelemhez való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Tekintettel azonban arra, hogy a visszásságot a rendőrfőkapitányság saját hatáskörében orvosolta, és a panaszos ügyvédi kapcsolattartása a későbbiekben folyamatosan biztosítva volt, a védő valamennyi gyanúsítotti kihallgatáson részt vett, ajánlást nem teszek.
	A rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII.13.) BM rendelet 3.§ (7) bekezdése értelmében a fogvatartott és hozzátartozója, valamint más személyek közötti kapcsolattartásra előzetes egyeztetés szerinti időpontban, a rendőrség épületében, ellenőrzés és felügyelet mellett havonta két alkalommal, alkalmanként 30 perc időtartamban kerülhet sor. Abban az esetben, ha a fogvatartottat bizonyos személyek látogatásáról az ügy rendőri előadója elzárja, akkor ez olyan korlátozás, amelyről a fogva lévő terheltet tájékoztatni kell, hiszen ez ellen a korlátozás ellen a Be. 148. § -a alapján a terhelt panaszt tehet. Az eljáró rendőri ügyintéző azonban a panaszost az engedély megtagadásának okáról, illetőleg a megtagadás elleni jogorvoslat lehetőségéről nem tájékoztatta, ezért eljárása az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott. Tekintettel azonban arra, hogy ügyészi ellenőrzés során a visszásság orvoslásra került; a panaszos barátnőjének látogatását engedélyezték; a rendőrfőkapitány a hasonló esetek jövőbeni elkerülése érdekében a szükséges intézkedéseket megtette, ajánlást nem teszek.
	A fogvatartottak élelmezéséről a 19/1995. (XII.13.) BM rendelet 25. § (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a fogvatartottak részére napi háromszori, és amennyiben igénylik vallásuk előírásának megfelelő étkezést kell biztosítani, melynek joule értéke legalább 10.900 kell hogy legyen. Naponta két esetben meleg ételt, orvosi javaslatra diétás élelmezést kell biztosítani. A panasz alapján több hónapon át szúrópróbaszerűen ellenőriztem a fogvatartottak számára biztosított élelmezési adag energia tartalmát, és azt a jogszabályi előírásoknak megfelelőnek találtam, ezért ezzel kapcsolatban alkotmányos joggal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg.

Budapest, 2002. június 28.

Takács Albert