OBH 1165/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Dunavölgyi Szilveszter

Az Alkotmány 60. § deklarált kérelem előterjesztéséhez való joggal és a 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállamiság elvéből eredő tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okoz, ha a közigazgatási szerv az ügyintézési határidő túllépésével ad érdemi választ az előterjesztett beadványra.
	A panaszos a mozgássérültek szállítására szolgáló autóbusz Marcibányi téri közlekedésével, illetve megállási lehetőségével kapcsolatban beadvánnyal élt a Budapest Főváros II. kerületi Önkormányzathoz és az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Hivatalunk a beadványt a hatáskörrel rendelkező önkormányzathoz 2000. november 3-án áttette.
	Az önkormányzat 2000. november 10-én kelt levelében azt írta a panaszosnak, hogy az ügy rendezése érdekében felvette a kapcsolatot a BKV-val.
	2001. január 10-én a panaszos ismét Hivatalunkhoz fordult, mivel az önkormányzattól két hónap elteltével sem kapott érdemi választ. 2001. január 26-án, március 2-án, április 4-én Hivatalunk a válaszadást sürgette. Végül a 2001. április 20.-i keltezésű, panaszosnak szóló levelet 2001. április 28-án Hivatalunk is megkapta.
	Az Alkotmány 60. §-ában deklarált kérelem előterjesztéséhez való jog sérelmének gyanúja miatt indított vizsgálatom során a Budapest Főváros II. kerület Önkormányzatának alpolgármesterétől kapott tájékoztatás alapján megállapítottam, hogy a II. kerület Marcibányi tér forgalmi rendjének megváltozása, illetve az azzal kapcsolatos építési munkák elvileg nem befolyásolták azt, hogy a mozgássérülteket szállító autóbusz az intézmény bejárata közelében álljon meg. Az útvonal és a megállóhely megváltoztatásáról - az új forgalmi rendhez igazodva - a jármű üzemeltetője döntött, amellyel csak a közelmúltban sikerült megállapodnia az önkormányzatnak. Az alpolgármester álláspontja szerint a Marcibányi tér - Garas úti "sarok" átépítésével a beadványban kifogásolt probléma megoldódik. A panaszos bejelentésére az önkormányzat elhúzódó intézkedéseket tett, erről értesítést a panaszosnak nem küldött, az érdemi válasz késett. 
	A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény egyértelmű rendelkezéseket tartalmaz az ügyintézési határidőkről, amelynek általános szabálya az ügyek érdemi megoldására 30 napot biztosít. Ennek ellenére a beadványra a helyi önkormányzat alpolgármestere közel 6 hónap elteltével adott érdemi választ.
	A 72/1995. (XII.15.) AB határozat szerint: " Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt - még a kérelemre Hindult eljárásokban sem - az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát - a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán - kikényszeríthesse. Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen.
(…) az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és - közvetlenül vagy közvetve - közérdeket szolgál". 
	Az idézett alkotmánybírósági döntés a közérdekű bejelentések és panaszok elintézésére is irányadó. Megállapítottam ezért, hogy a helyi önkormányzat az ügyintézési határidőt túllépő válaszadásával a jelzett alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okozott. Kezdeményezéssel nem élek, mert a válaszadási kötelezettségének fellépésem nyomán az alpolgármester eleget tett, azonban felkérem a polgármestert, hogy a hasonló jellegű jogsérelmek jövőbeni elkerülése érdekében gondoskodjék a törvényben rögzített ügyintézési határidő és eljárási rend betartásáról.

Budapest, 2001. június 11.

Gönczöl Katalin