OBH 1119/2001.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása
	Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte kisajátítási ügyében az eljárás elhúzódását. 
	A panaszbeadvány alapján a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.), valamint a tulajdonhoz való jog (Alk. 13. § (1) bek.) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. 
	A Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjétől - a 2002. III. 4. napján kelt megkeresésemben - tájékoztatást kértem arra nézve, hogy az ügyben a  tárgyalás időpontját kitűzték-e, illetve nemleges esetben pedig, hogy a tárgyalás időpontját mely napra tervezik kitűzni. A Közigazgatási Hivatal vezetője megkeresésemre írásban nem válaszolt.

Megállapított tényállás
	A rendelkezésemre álló iratok szerint - 1993 augusztusa óta - panaszos tulajdonában áll a Budapest, XI. kerület 2813/6. helyrajzi számú 526 m2 térmértékű belterületi földrészlet. Panaszos tulajdonszerzését megelőzően az ingatlant a korábbi 05K lakóterület övezetből - 1992-ben - az akkor hatályos részletes rendezési terv alapján a Budapesti Városrendezési Szabályzat szerinti 34-es intézményi övezetbe sorolták. Az önkormányzat a 8/1995. (IV.11.) számú rendeletével az ingatlanra építési tilalmat rendelt el, melyet 1995. november 15. napjától feloldott. Az ingatlan jelenleg nem áll építési tilalom alatt. 
	A korábban 05K lakóterület övezeti besorolású ingatlan jelenlegi besorolása 34-es intézményi övezet. Panaszos 1997. II. 26. napján - a Budapest, XI. Kerületi Önkormányzatnak - ingatlana eladását ajánlotta fel, az általa megjelölt vételár figyelembevételével. Az önkormányzat tulajdonosi bizottsága 1997. IV. 2. napján megtartott ülésén hozott határozatával panaszos ajánlatát elvetette. Panaszos 2000. IV. 3. napján a Budapest Fővárosi Közigazgatási Hivataltól az ingatlan kisajátítását kérte.
	A Közigazgatási Hivatal - 2000. IV. 17. napján - nyilatkozattételre hívta fel a Budapest XI. Kerületi Önkormányzatot, panaszost pedig 2000. VII. 3. napján a kérelem elbírálásához szükséges mellékletek benyújtására. Panaszos 2000. VIII. 23. napján kérte a Közigazgatási Hivatalt, hogy a kisajátítási kérelem benyújtására kötelezze a Budapest XI. Kerületi Önkormányzatot. 
	A Közigazgatási Hivatal jogértelmezés céljából a Belügyminisztérium állásfoglalását kérte, majd a 2001. I. 22-én megküldött állásfoglalást is figyelembe véve a Közigazgatási Hivatal 2001. II. 2. napján kelt 04-795/2001. számú határozatában megállapította, hogy panaszos kisajátítási kérelme a jogalap tekintetében megalapozott. A kártalanítási ügyben szükséges szakértő díjának megelőlegezésére a Budapest XI. Kerületi Önkormányzatot kötelezte. A kártalanítás összegének tekintetében azonban döntést nem hozott. A kártalanítás mértékének meghatározására vonatkozó döntését tárgyaláson egyezség megkísérlésével tervezte kialakítani. A Közigazgatási Hivatal határozatát az önkormányzat a bíróság előtt keresettel támadta meg. A Fővárosi Bíróság a 7.K.30780/2001/7. számú és 2001. december 13-án kelt - s a Közigazgatási Hivatalnak 2002. II. 14. napján kézbesített - jogerős ítéletével az önkormányzat keresetét - a fellebbezési jog kizárásával elutasította.
	A Közigazgatási Hivatal a kisajátítási tárgyalás kitűzéséről, a kisajátítás mértékének meghatározását tartalmazó döntéséről szóló határozatot 2002. IV. 15. napjáig az érdekeltekkel nem közölt.

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése úgy szól, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése azt rendeli, hogy "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot."

Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Ét.) 30. §-ának (4) bekezdése akként rendelkezik, hogy "Ha az ingatlan rendeltetését a helyi építési szabályzat, illetőleg a szabályozási terv valamely később megvalósítandó - jogszabályban megállapított - olyan közérdekű célban határozza meg, amelynek megvalósítása a tulajdonostól nem várható el, és ez a tulajdonosi és építési jogokat korlátozza, a tulajdonos a közérdekű cél kedvezményezettjétől, illetőleg ennek hiányában a települési önkormányzattól követelheti az ingatlan megvételét. Ha a megvételre vonatkozó megállapodás az erre irányuló kérelemtől számított három éven belül nem jön létre, az ingatlant ki kell sajátítani."

A kisajátításról szóló 1976. évi 24. törvényerejű rendelet (Tvr.) 18. §-ának (1) bekezdése előírja, hogy "A kisajátítási eljárást az ingatlan fekvése szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője folytatja le."
A Tvr. 19. §-ának (1) bekezdése szerint "A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs, a fél azonban a kisajátítási határozat bírósági felülvizsgálatát kérheti."

A Tvr. végrehajtásáról szóló 33/1976. (IX.5.) MT rendelet (R) 30. §-ának (1) bekezdésében és annak e) pontjában foglalt rendelkezés szerint "a kisajátítási kérelemhez mellékelni kell: a kisajátítást kérő nyilatkozatát - kivéve az épített környezet alakításáról és védelméről szóló, módosított 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Ét.) 30. § (4) bekezdése szerinti kisajátítást - arról, hogy a kártalanításhoz szükséges pénzügyi fedezet, illetőleg lakás (helyiség) rendelkezésre áll."
Az R. 31. §-a úgy szól, hogy "A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetőjének - a kisajátítandó ingatlan tulajdonosának kérelmére (érdemi döntést megelőző határozattal) köteleznie kell a kisajátítási kérelem benyújtására azt, akinek az érdekében a kisajátítás szükséges. A határozat ellen fellebbezésnek helye nincs."
Az R. 35. §-ának (1) bekezdése szerint "A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője a 34. §-ban említett szervek meghallgatását követően - ha a kisajátítási kérelmet nem utasítja el - tárgyalást tűz ki."
A (2) bekezdés a), valamint b) pontja azt rendeli, hogy "A tárgyalás kitűzésével egyidejűleg
tájékoztatni kell az ügyfeleket arról, hogy az ingatlanra milyen közérdekű célra kértek kisajátítást és a kisajátítási terv észrevételezés céljából hol és mikor tekinthető meg, továbbá
a kártalanításra vonatkozó szakvélemény elkészítése céljából a megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője szakértőt rendel ki, és meghatározza a szakvélemény elkészítésének határidejét. A tárgyalásra a szakértőt meg kell idézni."
Az R. 37. § (1) bekezdése úgy szól, hogy "A tárgyaláson ismertetni kell a kártalanításra vonatkozó szakvéleményt és meg kell vitatni az ügyfelek által a kisajátítási tervre, továbbá a szakvéleményre tett észrevételeket."
Az R. 39. §-ának rendelkezései szerint "Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvényben a határozathozatalra előírt harmincnapos határidőt a tárgyalás befejezésétől, illetőleg - ha a tárgyalás kitűzésére vagy annak megtartására nincs szükség - az egyezség csatolásától kell számítani."
Az R. 40. §-ának (1) bekezdése rögzíti "A határozatban rendelkezni kell arról, hogy a megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője a kisajátítási kérelemnek helyt adott, illetőleg azt milyen változással teljesítette vagy a kérelmet elutasította-e."
A (2) bekezdés úgy szól, hogy "A megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetőjének a kérelemnek helyt adó határozatában - a (3) bekezdésben említett kivétellel - külön kell rendelkeznie arról, hogy a kisajátított ingatlanért, az ingatlanra vonatkozóan más személyt megillető jogok megszűnéséért és a jogok megszűnése miatt keletkezett kárért, továbbá a kisajátítással kapcsolatos értékveszteségért és költségekért milyen összegű kártalanítást állapít meg."
Az R. 59. § (1) bekezdésének rendelkezése szerint "A kisajátítással kapcsolatos szakértői díj és költség a kisajátítást kérőt terheli. Az Ét. 30. § (7) bekezdése szerinti kártalanítási eljárással kapcsolatos szakértői díj és költség azt terheli, akinek az érdekében a korlátozás történt, ennek hiányában a települési önkormányzatot. A szakértői díj és költség összegét a megyei, fővárosi közigazgatási hivatal vezetője külön határozattal állapítja meg."

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 4. §-ának (1) bekezdése azt rendeli, hogy "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja."

A vizsgálat feltárta, hogy a Közigazgatási Hivatal - panaszos 2000. április 3. napján benyújtott kisajátítási kérelme alapján - a 2001. II. 2. napján kelt 04-795/2001. számú határozatában ugyan megállapította, hogy panaszos kisajátítási kérelme a ... "jogalap tekintetében megalapozott" ..., s hogy 80.000 Ft szakértői díj megelőlegezésére a Budapest, XI. Kerületi Önkormányzat köteles, azonban a kártalanítás mértékének megállapítását vagy e célból a tárgyalás időpontjának kitűzését elmulasztotta.
	A vizsgálat megállapította, hogy a hivatkozott közigazgatási határozatot megelőző eljárás ellentétes az R. 35. § (1) bekezdésében foglaltakkal. Ugyanis ha a Közigazgatási Hivatal a panaszos kérelmét a jogalap tekintetében megalapozottnak tartotta, s ebből kifolyólag a kisajátítási kérelmet nem utasította el, akkor legkésőbb e határozat meghozatalának időpontjában a tárgyalás időpontját ki kellett volna tűznie, s az ezt követő 30 napon belül az ingatlan kisajátításáról érdemben kellett volna döntenie. A Közigazgatási Hivatal e kötelezettségének teljesítését elmulasztotta, mely az eljárás elhúzódását eredményezte.
	A vizsgálat hivatkozik az Alkotmánybíróság 72/1995. (XII.11.) AB számú határozatának indokolására, mely szerint "A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon."
	A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal a hatáskörébe tartozó és az előtte folyó kisajátítási ügyben az eljárást indokolatlanul elhúzta, s e mulasztása, illetve az országgyűlési biztos megkeresésére vonatkozó írásbeli válaszadási kötelezettségének elmulasztása, sérti a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ugyanakkor ez az eljárás sérti panaszos tulajdonhoz való jogát is azáltal, hogy gátolja panaszosnak az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében biztosított joga érvényesülésének lehetőségét, miáltal a hivatkozott  alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot idézett elő. Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság mindaddig fennáll, míg a Közigazgatási Hivatal a kisajátítási kérelmet - a kisajátítási kártalanítás mértékének meghatározására is kiterjedően - érdemi határozattal nem bírálja el.

Kezdeményezés
	Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megszüntetése érdekében kezdeményezem a Budapest Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjénél, hogy panaszos kisajátítási kérelmét haladéktalanul határozattal bírálja el. Kérem, hogy kezdeményezésem tekintetében kialakított érdemi álláspontjáról, tett vagy tervezett intézkedéséről - kezdeményezésem kézhezvételétől számított 30 napon belül - írásban tájékoztatni szíveskedjék.
	Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint kezdeményezésem címzettjét is tájékoztattam. 

Budapest, 2002. április 17.

Lenkovics Barnabás