OBH 3745/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
 Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:
	A panaszosok a Nemzeti sírkert méltóságának megőrzése érdekében fordultak hozzám. Egyikük azt sérelmezte, hogy a Nemzeti sírkertnek minősített temető pusztul, javasolta, hogy a jövőben a Nemzeti sírkertbe csak olyan elhunytat temessenek, akiknek az itt történő elhelyezéséhez a Nemzeti Kegyeleti Bizottság (továbbiakban: Bizottság) hozzájárul. A másik panaszos kifogásolta, hogy a Budapesti Temetkezési Intézet Rt. (továbbiakban BTI Rt.) vezérigazgatója saját hatáskörében szerződésben kulturális rendezvény céljára átengedte temetőt. 

Érintett alkotmányos jogok:
•	Az ügyben az emberi méltósághoz való jogból [Alkotmány 54. § (1) bekezdés] fakadó kegyeleti jog sérelmének gyanúja miatt indítottam vizsgálatot elsősorban annak megállapítására, hogy a temető tulajdonosa, illetve üzemeltetője a szolgáltatás során követett-e el olyan mulasztást, amely sértheti a Nemzeti sírkert kegyeleti méltóságát. 
•	A jogbiztonság érvényesülése érdekében [Alkotmány 2. § (1) bekezdés] szükségesnek tartottam annak vizsgálatát is, hogy a jelenlegi jogszabályok megfelelő eligazítást nyújtanak-e a Nemzeti Sírkert üzemeltetőjének feladata teljesítéséhez.

Alkalmazott jogszabályok:
•	A temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény 
6. § (4) bekezdés: A temető tulajdonosa a temető használatának rendjéről temető szabályzatot készít.
7. § (1) bekezdés: A temető fenntartásával és üzemeltetésével összefüggő feladatok ellátását, a temető fekvése szerint illetékes jegyző, fővárosban a főjegyző ellenőrzi. 
15. § (1) bekezdés: Nemzeti sírkerthez -ezen belül a nemzeti panteonba- tartozó temetőket, hősi temetőket, hősi temetkezési helyeket, temetkezési emlékhelyeket, kegyeleti emlékhelyeket, temetési helyeket a Nemzeti Kegyeleti Bizottság határozza meg. 
15. § (3) bekezdés b./ pont  A Nemzeti Kegyeleti Bizottság feladata különösen a rendelkezési jog gyakorlása a temetési és kegyeleti emlékhelyek tekintetében. 
22. § (1)-(2) bekezdés: A temetési hely felett -a nemzeti sírkertbe tartozó temetési hely kivételével- az rendelkezik aki megváltotta. A rendelkezési jog gyakorlása a temetési helyre helyezhető személyek körének meghatározására, síremlék, sírjel állítására és mindezek gondozására terjed ki. 
•	A Nemzeti Kegyeleti Bizottság szervezetéről és feladatairól szóló 146/1999. (X. 1. ) Korm. rendelet 
3. § b./ pont : a Bizottság meghatározza a nemzeti panteonba tartozó temetőket, temetési helyeket, amelyek fenntartását  kiemelt feladatként kezeli és segíti.  

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	A temetkezési törvény 7. § (1) bekezdésében megfogalmazott jogkörénél fogva felkértem a főjegyzőt, hogy vizsgálja meg, hogy a BTI Rt. üzembentartói feladatának teljesítése során mulasztott-e azzal, hogy a Nemzeti sírkertet köztemetőnek használja, és kulturális rendezvény színhelyévé teszi.
A Nemzeti sírkertben nyilvántartásba vett temetkezési helyek gondozatlanságával kapcsolatban, illetve annak  eldöntése érdekében, hogy szükséges-e a Nemzeti sírkertbe való temetéshez a Nemzeti Kegyeleti Bizottság hozzájárulását törvényben szabályozni, megkerestem a Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériumát.
A főjegyző a vizsgálatát követően arról tájékoztatott, hogy a Nemzeti Sírkert tulajdonosa a Magyar Állam, a tulajdonosi jogokat a Kincstári Vagyoni Igazgatóság gyakorolja. Az üzemeltető a BTI. Rt. A főjegyző szerint a temetkezési törvényben foglalt hatáskörénél fogva, nem jogosult a BTI Rt. nem köztemetőkkel kapcsolatos tevékenységének az ellenőrzésére, csupán alapítói jogon az igazgatóság és a felügyelő bizottság  közreműködésével vizsgálhatja ezt a tevékenységét. Megállapodás a Magyar Állam és a Főváros Önkormányzata  között a temető használatára vonatkozóan a mai napig nem jött létre, pedig erre vonatkozóan már 1995-től tárgyalások folytak. A főjegyző úgy véli, hogy ezt a feladatot a temetkezési törvény rendelkezései alapján a Nemzeti Kegyeleti Bizottságnak kell megoldania. A Nemzeti Kulturális Örökség Minisztériuma szerint a temetkezési törvény 22. §-ának (1) bekezdéséből  nem állapítható meg, hogy a Nemzeti sírkert esetében kit illet a rendelkezési jog, hiszen a hivatkozott szakasz szerint a Bizottságot a rendelkezési jog csak a temetési és kegyeleti emlékhelyek tekintetében illeti meg, ezek pedig nem azonosak a Nemzeti sírkertben lévő temetési helyekkel. Kérdéses, hogy a "temetési és kegyeleti emlékhely" megfogalmazás "temetési hely és kegyeleti emlékhely"-t jelent-e. Amennyiben az volt a jogalkotói szándék, hogy a Nemzeti sírkertben a temetési helyeken a Bizottságnak legyen rendelkezési joga, úgy ebbe a törvény alapján beletartozik az a jogosultság is, hogy meghatározza azoknak a személyeknek a körét, akiket ott eltemethetnek.
	A főjegyző és a miniszter válaszának ismeretében kértem a belügyminisztert, hogy értelmezze a temetkezési törvény hivatkozott rendelkezéseit annak érdekében, hogy egyértelmű választ kaphassunk azokra  a kérdésekre, hogy ki ellenőrzi a BTI  Rt. tevékenységét a Nemzeti Sírkertet illetően, illetve a Nemzeti Kegyeleti Bizottság rendelkezési joga kiterjed-e arra, hogy meghatározza a Nemzeti Sírkertben eltemethető személyek körét.  

	Az önkormányzati helyettes államtitkár válaszát az alábbiakban foglalom össze:
	A temetkezési törvény 3. § e. pontja szerint nemzeti sírkert "a műemléki védelem alatt álló, vagy a Nemzeti Kegyeleti Bizottság által annak minősített temető, hősi temető, hősi temetési hely, továbbá temetkezési emlékhely, kegyeleti emlékhely, temetési helyek összessége."
A műemlékvédelemről szóló 1997. évi LIV törvény szerint a Budapest, VIII. kerületi Fiumei úti (korábban Kerepesi úti) temető kizárólagos állami tulajdonú temető, amelynek a Kincstári Vagyoni Igazgatóság a kezelője. A temetkezési törvény 5. § (1) bekezdése alapján a kezelőt a tulajdonossal megegyezően illetik, illetve terhelik a törvényben meghatározott jogok és kötelességek.
Félreértésre adhat okot, hogy a panaszosok a Fiumei úti temetőt Nemzeti sírkertnek nevezik. A temetkezési törvényben megjelölt Nemzeti sírkertnek az ország bármelyik temetője, temetési helye stb. része lehet. Így része lehet a Fiumei úti temető is. 
A Nemzeti sírkerthez tartozó temetőket a temetkezési törvény 15. §-a alapján a Nemzeti Kegyeleti Bizottság határozza meg. A Bizottság azonban még nem döntött a temetők, temetési helyek nemzeti sírkerthez való tartozásáról. A Nemzeti Kegyeleti Bizottságnak jelenleg nincs rendelkezési joga a Fiumei úti temető egészére vagy annak valamely részére. A Nemzeti sírkertben azonban a rendelkezési jogot a Nemzeti Kegyeleti Bizottság gyakorolja, amelynek szakmai tartalmára a temetkezési törvény 22. §. (2)  bekezdése ad eligazítást. E szerint a rendelkezési jog kiterjed a temetési helyre helyezhető személyek körének meghatározására is. Ehhez azonban az szükséges, hogy a Bizottság döntsön a temető Nemzeti sírkerthez való tartozásáról.
A Fiumei úti temetőt a Kincstári Vagyonigazgatóság a BTI Rt-nek ingyenes használatba adta. A fenntartás és üzemeltetés finanszírozása azonban megoldatlan. A Kincstári Vagyoni Igazgatóság Rt. és a BTI Rt. között nincs szerződés. A Fővárosi Önkormányzat és a BTI Rt. közötti hatályos megállapodás nem tartalmaz jogokat és kötelezettségeket a Fiumei úti temetőre. A 1148/1994.(X. 27.) számú fővárosi közgyűlési határozat sem rendezi megfelelően a temető használatát és üzemeltetését.
A belügyminisztérium helyettes államtitkára szerint nincs jogi akadálya annak, hogy a Fiumei úti temetőben  - a temető műemléki értékeinek, nemzeti, -kulturális és kegyeleti jelentőségének - megfelelő állapotok alakuljanak ki.  A temetkezési törvény 7. §-a alapján a főjegyző jogosult ellenőrizni a temető  - az összes budapesti temető - fenntartásával, és üzemeltetésével összefüggő feladatok ellátását, függetlenül attól, hogy kié a temető. A temetkezési törvény 6. §-a alapján a tulajdonos Kincstári Vagyoni Igazgatóság köteles gondoskodni a temető fenntartásáról és üzemeltetéséről, kegyeleti méltóságának őrzéséről.
	A fentiek alapján megállapítom, hogy a temetőkről és a temetkezésről szóló 1999. évi XLIII. törvény megfelelő rendelkezéseket tartalmaz a BTI Rt. tevékenységének ellenőrzéséhez, mert az a Nemzeti sírkertet illetően is a főjegyző kötelezettségébe tartozik. Megfelelően szabályozza a temető tulajdonosának (kezelőjének ) feladatait is. A Kincstári Vagyoni Igazgatóság azonban nem készített a temető használatának rendjéről temető szabályzatot és nem kötött kegyeleti közszolgáltatási szerződést a BTI Rt-vel. Ebben a helyzetben fennáll a kegyeleti joggal összefüggő visszásság veszélye. A fentiek alapján egyetértek a főjegyzővel és a helyettes államtitkárral abban, hogy a Fiumei úti temető fenntartását és üzemeltetését és ennek finanszírozását rendezni kell.

Ennek érdekében a következő kezdeményezéssel élek:
•	felkérem a Nemzeti Kegyeleti Bizottságot, hogy a határozza meg a Nemzeti sírkerthez, ezen belül a Nemzeti Panteonba  tartozó temetőket, temetési helyeket, és a Nemzeti sírkertbe temethetők körét,
•	felkérem a Kincstári Vagyoni Igazgatóság vezérigazgatóját, hogy az állam tulajdonában álló Fiumei úti temető fenntartására ás üzemeltetésére kössön szerződést a BTI RT-vel, továbbá készítsen szabályzatot a temető használatának rendjéről,
•	felkérem a főjegyzőt, hogy temetkezési törvény 7. §-ában meghatározott jogkörében a jövőben ellenőrizze a BTI Rt. Nemzeti sírkertet érintő tevékenységét is. 

Budapest, 2001. április 23.

Gönczöl Katalin