OBH 3606/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
	A Mai  Nap folyó év június 5-én és 26-án megjelent cikkéből értesültem arról, hogy egy Tiszakécskén élő 15 éves fogyatékos lány együtt él azzal a férfival, aki megrontotta. Az újságcikk szerint a szülők alkalmatlanok nevelésére. A lány a 2000/2001-es tanévben még tanköteles, de már az elmúlt tanévben is sokat mulasztott, így kérdésessé vált, hogy tankötelezettségét teljesíti-e. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban Obtv.) 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.
	A fiatal lány az Alkotmányban rögzített oktatáshoz és a megfelelő szellemi és erkölcsi fejlődéshez fűződő jogának védelme érdekében a területileg illetékes jegyzőnek javasoltam a lány átmeneti nevelésbe vételétét és speciális gyermekotthoni elhelyezésének kezdeményezését.

A megállapított tényállás
	A fiatal lányt a jegyző először 1999. novemberében vette védelembe a szülők italozó életmódja és a gyermek iskolai hiányzásai miatt. 1998. szeptemberében a gyermekjóléti szolgálat javaslatára a védelembe vételt megszüntették.
	A védelembe vétel megszüntetését követően a gyámhatóság tudomására jutott, hogy az akkor még 14. életévét be nem töltött lánnyal szexuális kapcsolatot létesített egy 38 éves férfi. A szexuális kapcsolatba a lány beleegyezett. A férfi ellen eljárás indult megrontás bűntettének alapos gyanúja miatt. A jegyző ezért a lányt 1999. augusztusában ismét védelembe vette, majd a gyermekjóléti szolgálat javaslatára szeptemberben ideiglenes hatállyal elhelyezte a Bács-Kiskun Megyei Önkormányzat Speciális Közoktatási Szakszolgálati Intézményében. A lány innen többször megszökött, az őt megrontó férfihoz ment. A városi gyámhivatal ideiglenes hatályú elhelyezését felülvizsgálta. Mivel a lány gyermekotthonba helyezése nem oldotta meg azt a problémát, hogy az őt megrontó férfitól távol tartsák visszahelyezték vér szerinti családjába. A jegyző az ideiglenes hatályú elhelyezés megszüntetése után a lányt folyó év februárjában ismét védelembe vette. Májusban a Tiszakécskei Speciális Általános Iskola a lány ismételt intézeti elhelyezését kérte. Az intézeti elhelyezést a gyermekjóléti szolgálat ellenezte, ezért a kérelmet a jegyző elutasította. Az iskola a határozatot megfellebbezte. A Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatala a másodfokú eljárás során megállapította, hogy a speciális általános iskola a védelembe vételi eljárás során nem ügyfél, hanem a gyermek veszélyeztetettségét észlelő jelzőrendszer része, ezért az iskola fellebbezés előterjesztésére nem jogosult.
	Az iskola jelzésére a jegyzőnek hivatalból kellett volna lefolytatni a védelembe vétel felülvizsgálatát A megyei gyámhivatal megállapította, hogy az első fokon eljáró gyámhatóság eljárása több ponton nem felelt meg a hatályos jogszabályi előírásoknak, ezért Tiszakécske jegyzőjének védelembe vételi határozatát megsemmisítette, a jegyzőt új eljárás lefolytatására utasította.
	A jegyző a lány védelembe vételét felülvizsgálta. A felülvizsgálati eljárás során meghallgatta a szülőket, a védőnőt, az iskola gyermekvédelmi felelősét, a családgondozót. Eljárása során megállapította, hogy a 2000/2001-es tanévben a lány magántanulóként teljesíti tankötelezettségét. Kapcsolata szüleivel rendeződött, otthon megfelelő ellátást kap, jól érzi magát a szüleinél, éjszakánként otthon tartózkodik. Napközben még az őt megrontó férfinál tartózkodik, de a férfit a másodfokon eljáró Bács-Kiskun Megyei Bíróság megrontás és más bűncselekmények miatt jogerősen két év börtönbüntetésre ítélte. A férfi a börtönbüntetés letöltésének megkezdésére halasztást kért, melyet a Kecskeméti Városi Bíróság 2000. december 28-áig engedélyezett. A jegyző a védelembe vételi eljárás felülvizsgálata során megállapította, hogy a lány védelembe vételének fenntartása indokolt. Veszélyeztetettsége azzal, hogy az őt megrontó férfi a közeljövőben megkezdi börtönbüntetését, kapcsolata családjával jobbá vált, tankötelezettségét teljesíti jórészt megszűnt, ezért családjából való kiemelése és gyermekotthonba helyezése nem szolgálná érdekét.

Az ügy jogszabályi háttere

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 
16. §  A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására, nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról
6. § (1) A Magyar Köztársaságban - az e törvényben meghatározottak szerint - minden gyermek tanköteles.
(3) A tankötelezettség annak a tanévnek a végéig tart, amelyben a tanuló a tizenhatodik életévét betölti. A testi, érzékszervi, értelmi, beszéd-, továbbá más fogyatékos tanuló tankötelezettsége meghosszabbítható legfeljebb annak a tanévnek a végéig, amelyben a tizennyolcadik életévét betölti.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
1. § (1) E törvény célja, hogy megállapítsa azokat az alapvető szabályokat, amelyek szerint az állam, a helyi önkormányzatok és a gyermekek védelmét ellátó természetes és jogi személyek, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező más szervezetek meghatározott ellátásokkal és intézkedésekkel segítséget nyújtsanak a gyermekek törvényben foglalt jogainak és érdekeinek érvényesítéséhez, a szülői kötelességek teljesítéséhez, illetve a gondoskodjanak gyermekek veszélyeztetettségének megelőzéséről és megszüntetéséről, a hiányzó szülői gondoskodás pótlásáról, valamint a gyermekvédelmi gondoskodásból kikerült fiatal felnőttek társadalmi beilleszkedéséről.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint eljáró szervezetek és személyek tevékenységük során együttműködnek a családdal és - jogszabályban meghatározottak szerint - elősegítik a gyermek családban történő nevelkedését.
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében
a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos,
b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ,
c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó,
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a 40. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgálatnál, illetve indokolt esetben kötelesek hatósági eljárást kezdeményezni. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni.
39. § (2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében
a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben,
b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése,
c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása. (3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) családgondozás a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozására,
b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében,
c) az egészségügyi és a szociális ellátás, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése,
d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
68. § (1) Ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad, vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete súlyosan veszélyezteti és emiatt a gyermek azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal,...(a továbbiakban: beutaló szerv) a szakellátás keretében a gyermeket ideiglenesen b)...gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti az illetékes gyámhivatalt.

A vizsgálat megállapításai
	A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az illetékes gyámhatóság és a gyermekjóléti szolgálat a gyermekvédelmi törvényben előírt kötelezettségeinek eleget tett.
	A gyermekek veszélyeztetettségét észlelő és jelzőrendszert működtet, a kiskorú veszélyeztetésének észlelésekor a gyámhatóságnál a gyermek védelembe vételét kezdeményezte. A gyámhatóság a törvény előírásának megfelelően a gyermeket védelembe vette, majd amikor a családgondozó annak eredményességét jelezte azt megszüntette. A fiatalkorú sérelmére elkövetett bűncselekmény volt az újabb védelembe vétel és a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezésének oka. A gyermekjóléti szolgálat és a gyámhivatal felismerte, hogy a 15 éves lányt akarata ellenére nem lehet a nyitott rendszerben működő gyermekotthonban tartani, ezért visszahelyezte a családjába és a jegyző - helyesen - ismét védelembe vette. A gyermekvédelmi törvény elsődleges célja az, hogy a gyermekeket vér szerinti családjuk nevelje. A már kialakult veszélyeztetettség esetén a család gondozása, segítése a gyermekvédelemmel foglalkozó szervezetek és a hatóság feladata. Ezt az ügyben eljáró hatóságok és gyermekjóléti szolgálat megtette.
	A fentiek alapján megállapítottam, hogy az ügyben eljáró szervek eljárása a gyermek alkotmányos jogait nem sértette, ezért az Obtv 17.§ (1) bekezdése alapján az ügyet további vizsgálat nélkül lezárom.

Budapest, 2000. november 14.
Gönczöl Katalin