OBH 3246/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss A.
Tárgy: fogvatartottal szembeni bánásmód

Az eljárás megindulása:
	Szabadságvesztés büntetését a Váci Fegyház és Börtönben töltő panaszos levelében azt az aggodalmát fejezte ki, hogy a büntetésvégrehajtási intézet egyik tiszthelyettese ellen tett feljelentése miatt retorzió fogja érni, és ennek a retorziónak része lesz, hogy egy másik büntetésvégrehajtási intézetbe szállítják át. Az átszállítás következtében elveszítené a kapcsolatát azzal a váci egyházzal, amelyik nagyon sokat segített neki a börtönélet elviselésében, és vállalta, hogy segítséget nyújt  majd a szabadulását követően is. Levelében a panaszos azt is sérelmezte, hogy hivatalos szervekhez írt leveleit nem továbbítják, megsemmisítik.

A megállapított tényállás:
	A panaszost 1998. október 5. és 2000. június 5. között hat alkalommal szállították át más és más büntetésvégrehajtási intézetbe, 2000. június 5-én a Váci Fegyház és Börtönbe szállították, ahol jelenleg is őrzik. A panaszos ezt megelőzően is tartózkodott a Váci Fegyház és Börtönben, 1999 márciusától 2000. május 29-ig. 2000 márciusában a panaszos bántalmazás és hivatali visszaélés miatt feljelentést tett a büntetésvégrehajtási intézet egyik tiszthelyettese ellen. A feljelentés alapján indult nyomozást a Budapesti Katonai Ügyészség 2000 novemberében a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv. 139. § b.) pontja alapján megszüntette. A panaszost sem az eljárás alatt, sem annak megszűnését követően nem szállították át másik büntetésvégrehajtási intézetbe, a retorziótól való félelme alaptalannak bizonyult.
A panaszos leveleit, melyeket a Büntetésvégrehajtás Országos Parancsnokságához és más hivatalokhoz írt minden esetben továbbították.

Érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:
•	A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

•	 A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. tv.:
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
a) a cselekmény nem bűncselekmény, vagy azt nem a gyanúsított követte el;
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
c) a büntethetőséget kizáró vagy megszüntető ok áll fenn;
d) a cselekményt már jogerősen elbírálták.

•	A büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 1. tvr.:
36. § (1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;
b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott;
c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval;
d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre;
e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre;
f) a már megállapított nyugellátások és baleseti nyugellátásának a meghatalmazott személy kezéhez vagy a büntetés-végrehajtási intézethez folyósítására, üzemi baleset esetén baleseti ellátásra és baleseti egészségügyi szolgáltatásra;
g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére;
h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására;
i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére;
j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre;
k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra;
l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra;
m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére;
n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
o) ha külföldi állampolgár, államának diplomáciai, illetve konzuli képviseletéhez fordulni, annak képviselőjével érintkezni.
(2) Az elítélt jogképessége nem korlátozott. A bírósági tárgyaláson való megjelenését lehetővé kell tenni, a költségek viselése szempontjából a helyzete azonos a többi állampolgáréval.
(3) Az elítélt legalább havonként kaphat és küldhet csomagot.
(4) A terhes és a kisgyermekes elítélt nőnek az egészségét védő és a gyermek fejlődését szolgáló, e törvényen kívüli jogai nem korlátozhatók. Ha a szülésre a szabadságvesztés végrehajtása alatt kerül sor, az újszülöttet hat hónapos koráig az anyjával együtt kell elhelyezni, kivételesen engedélyezhető, hogy a csecsemő egyéves koráig anyjával együtt a büntetés-végrehajtási intézetben maradjon.
(5) Az elítélt állampolgári jogai a következőképpen módosulnak:
a) a közérdekű adatok megismeréséhez és terjesztéséhez való joga nem veszélyeztetheti a büntetés-végrehajtási intézet rendjét és biztonságát;
b) a munkához való joga átmenetileg, a munkába állítását akadályozó ok fennállásáig szünetel;
c) a véleményét olyan formában nyilváníthatja, amely nem zavarja a büntetés-végrehajtási intézet rendjét és biztonságát; ha a közzétételre szánt vélemény sérti a büntetés-végrehajtás rendjét és biztonságát, az ezt tartalmazó iratot le kell foglalni;
d) a levelezése - a hatóságokhoz és a nemzetközi szervezetekhez küldött levelek kivételével - a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága szempontjából ellenőrizhető, az ellenőrzés lehetőségéről az elítéltet tájékoztatni kell;
e) távbeszélő használatára a büntetés-végrehajtási intézet lehetőségei szerint jogosult, ez ellenőrizhető, az ellenőrzés lehetőségéről az elítéltet tájékoztatni kell;
f) az egyesüléshez, a tanuláshoz való joga, valamint honvédelmi kötelezettségének teljesítése a szabadságvesztés végrehajtásának következtében korlátozott.
(6) A szabadságvesztés végrehajtása alatt szünetel az elítélt joga
a) a szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely megválasztásához;
b) a gyülekezéshez;
c) a sztrájkhoz, valamint
d) a választójoga és
e) a szülői felügyeleti joga.
36/A. § A 36. § (1) bekezdésének h) pontja értelmében:
(1) A büntetés-végrehajtási intézetben minden elítélt számára lehetővé kell tenni, hogy az egyház lelkészének, illetőleg más képviselőjének (a továbbiakban együtt: lelkész) gondozásában részesülhessen.

•	 A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII.12.) IM rendelet:
85. § (1) Az elítélt által írt, illetve a részére érkezett levelet - ha jogszabály másként nem rendelkezik - legkésőbb a második munkanapon továbbítani, illetve kézbesíteni kell.
86. § (1) A levelezés biztonsági ellenőrzésének célja a fogvatartás biztonságának a fenntartása, a biztonságot sértő vagy veszélyeztető cselekmények megelőzése.
(2) Az ellenőrzés az intézet biztonsági helyzetétől és az elítélt fogvatartásának a biztonsága körében felmerült tényektől függően szúrópróbaszerűen vagy kellő rendszerességgel történhet.
(3) Az ellenőrzés kiterjedhet a levél felbontására, melynek célja annak megállapítása, hogy a levél nem tartalmaz-e a biztonságra veszélyes tárgyat vagy információt. Az ellenőrzésnél technikai (vegyi) eszköz és különlegesen kiképzett kutya is igénybe vehető.
(4) Az elítéltnek a hatóságokkal, a nemzetközi szervezetekkel és a védővel való levelezése tartalmilag nem ellenőrizhető. Ha alapos indok merül fel arra, hogy az elítélt részére érkező levelek nem a borítékban megjelölt hatóságtól, nemzetközi szervezettől vagy a védőtől származnak, a levelet az elítélt jelenlétében - jegyzőkönyv egyidejű felvétele mellett - kell felbontani. Az ellenőrzés csak a feladó azonosítására szolgálhat.
87. § (1) Ha az intézet az általa tartalmilag ellenőrizhető levél tekintetében megállapítja, hogy az intézet, illetve a fogvatartás biztonságát veszélyeztető adatot, információt vagy tárgyat tartalmaz, az ilyen levél nem továbbítható, az elítéltnek nem kézbesíthető.
(2) A levél továbbításának vagy kézbesítésének a megtagadását az elítélttel közölni kell, a levelet - kivéve, ha fegyelmi eljárás vagy büntetőeljárás indítása szükséges - vissza kell adni, illetve a feladónak vissza kell küldeni. Az elítéltnek érkezett levél biztonságot nem veszélyeztető részéről az elítéltet szóban tájékoztatni kell.

A vizsgálat megállapításai:
	Az elítéltek levelezése biztonsági szempontból ellenőrizhető. Az ellenőrzés célja a fogvatartás biztonságának fenntartása. A biztonsági ellenőrzés kiterjedhet a levél felbontására, azonban az elítélt hatóságokkal, nemzetközi szervezetekkel és a védővel való levelezése tartalmilag nem ellenőrizhető. A leveleket legkésőbb a második munkanapon továbbítani kell, ami a panaszos esetében a rendelkezésre álló adatok szerint meg is történt, így alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg.
A panaszos retorzió miatti félelme is alaptalannak bizonyult. Az általa tett feljelentés alapján indult büntetőeljárás lezárult, azonban más büntetésvégrehajtási intézetbe való átszállítására nem került sor, így a panaszos továbbra is tartani tudja a kapcsolatot az őt támogató egyházi közösséggel. Tekintettel arra, hogy vizsgálatom során a panaszos által tett feljelentés miatti retorzióra utaló körülményeket nem tapasztaltam a vizsgálatot alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság hiányában megszüntetem.

Budapest, 2001. március 9.

Gönczöl Katalin