OBH 2759/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kunné dr.Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A Blikk napilap 2000. május 30-i számában megjelent, "Továbbra sincs fürdést tiltó tábla a tivadari parton" című cikk szerint a község szabad strandján nem helyeztek el fürdeni tilos jelzést, holott az elmúlt 10 évben nyolcan fulladtak a Tiszába, legutóbb május utolsó hétvégéjén két személy. A cikk arról számolt be, hogy a község polgármestere szerint a tiltójelzés elhelyezése nem az önkormányzat feladata, ugyanakkor a Felső-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság álláspontja szerint ez az önkormányzat feladata. Arról is hírt adott a cikk, hogy mindig június közepén jelölik ki bójákkal a tivadari strand területét.
	A cikkben foglaltakkal kapcsolatban az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (2) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert több, alkotmányos joggal kapcsolatosban merült fel visszásság lehetősége.

Érintett alkotmányos jogok:
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) bekezdés A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Alkalmazott jogszabályok:
6/1995. (III.22.) BM rendelet a szabad vizekben való fürdésről, a fürdőhelyről, a viharjelzésről és a jégen tartózkodás szabályairól

Megállapított tényállás:
	2000. május 26-án egy általános iskolai tanuló  kirándulás közben a Tisza tivadari partszakaszán a vízbe úszott. Felügyelő tanára a fuldokló diák segítségére sietett, azonban mindketten elsodródtak és a Tiszába fulladtak.
Eljárásom során tájékoztatást kértem 
1.) a tivadari jegyzőtől arról, hogy:
-  a községben hol van kijelölt fürdési lehetőség, a kijelölés mikor történt; 
- a strand kijelölése milyen gyakorisággal történik, a kijelölést hogyan vonja vissza;
- milyen módon ismerteti a környék lakóival a kijelölés tényét, illetőleg a strand üzembe helyezését  (megnyitását);
- a strand szezonvégi bezárását követően milyen intézkedést tesz annak területe biztosítására;
- van -e a Tiszán - kivéve a vizi létesítmények közvetlen környezetét - fürdeni tilos jelzés elhelyezve.
2.) a Felső-Tisza-vidéki Vízügyi Igazgatóság igazgatójától:
- a baleset környékén milyen vízmozgás van, veszélyes -e a Tisza vízfolyása a környéken, s ha igen, jelezte -e a helyi  jegyzőnek és mikor, illetőleg kért -e ebben az esetben intézkedést;
- a Tiszának a Vizügyi Igazgatóság illetékességi területén a 6/1995. (III.22.) BM rendelet alapján történő fürdőhely kijelölési eljárás során hozott határozatokkal nem érintett területeken hogyan jelzik, hogy hol veszélyes, illetőleg tilos fürdeni.
3.) a Vásárosnaményi Rendőrkapitányság vezetőjétől:
- a cikkben említett balesetek az év milyen szakában történtek, azoknak mi volt az okuk, és valóban a strand területén történtek -e;
- a cikkben említett baleset ügyében folytattak -e eljárást, az befejeződött -e, s milyen eredménnyel;
- a Rendőrkapitányság illetékességi területén a kijelölt, de éppen nem működő strandokon szokás -e, illetőleg kötelező -e a "fürödni tilos " jelzés használata, s ha igen, a kapitányság milyen intézkedést kezdeményezett a jegyzőknél, különös tekintettel a tivadari jegyzőnél.

1.) A tivadari jegyző válaszában arról tájékoztatott, hogy a település közigazgatási határain belül a Tisza partján számos fürdésre alkalmas hely (homokpad) található, de kijelölt fürdőhely csak a tivadari üdülőterülten van, amely kétszáz méter hosszan terül el a Tisza jobb partján a 705-705,4 fkm között. A folyó magas vízállása, valamint a folyón levonuló ólom és nehézfém szennyeződés miatt a fürdőhely kijelölési eljárásra csak május végén kerülhetett sor. A jogszabályban előírt szakhatósági egyeztetéseket követően a 1075/2000. sz. határozatával a fürdőhelyet - kikötések meghatározásával - kijelölte. A jegyző arról is tájékoztatott, hogy tudomása szerint a strand kijelölése minden évben, új eljárás keretében megtörtént, a határozatokat nem vonták vissza. A kijelölést tényét az önkormányzat hirdetőtábláján való kifüggesztéssel közlik a lakossággal. Az üzembehelyezésről pedig a strand tartozékainak elhelyezésével értesül a lakosság. A strand bezárásakor a kihelyezett bójákat, táblákat, fürdőhelyi rendtartást eltávolítja a területről, ezzel jelezve, hogy a strand bezárt. A helyszínen tiltó táblát nem helyeznek el, mivel a strand nem esik a BM rendelet szerint fürdésre tiltott terület kategóriájába.
2.) A vízügyi igazgatóság válaszában rámutatott arra, hogy a folyóvizek - így a Tisza is - természetüknél fogva veszélyesek. A vízállás változásával megváltoznak a sebességi viszonyok és a part geometriája is. A biztonságos fürdőzés határa változó vízhozam esetében naponként is eltérhet, ezért a kijelölt szabadvizi fürdőhelyeken is - üzemeltetési időn belül - azt mélyvizet jelző táblákkal és úszó láncsorral naponta jelölik. A fürdőzésre kiválóan alkalmas domború parti homokpadok közvetlen közelében veszélyes vízforgások és mélységek alakulhatnak ki, ezért a kijelölt határon túli fürdés életveszélyes. A területen történt  balesetek száma azért magasabb mint  más helyen, mert a kijelölt fürdőhelyre koncentrálódik a nagyszámó fürdőző. Tájékoztatott az igazgatóság vezetője arról is, hogy a TIVIZIG kezelésében - a Krasznát is beleértve - 561 km hosszúságú parttal rendelkező folyómeder van. Ezen belül szabályosan kijelölt fürdőhely összes hossza 1 százalék alatt van. A baleset közvetlen helyszíne - a Kisar- Tivadar közúti híd közelsége miatt - a vonatkozó jogszabály tiltó rendelkezésének hatálya alá esik, mivel a hidak 100 m-es körzetében tilos fürödni.
3.) A vásárosnaményi rendőrkapitányság a feltett kérdések alapján megvizsgálta 10 évre visszamenőleg Tivadar község közigazgatási területéhez tartozó tiszai szabad strand baleseti helyzetét. Megállapítása szerint 3 vízbefulladási eset volt a vizsgált időszakban. A balesetek okaként elsősorban az állampolgári fegyelmezetlenség, valamint a Tisza folyó ismeretének hiánya jelölhető meg. A válaszadás idején a baleset ügyében az államigazgatási eljárásban történő vizsgálat még tartott.

A vizsgálat megállapításai:
	Eljárásom alatt a rendőrkapitányság utólag arról tájékoztatott, hogy a vizsgálatát lezárta és az eljárást befejezte, mivel bűncselekményre utaló jel nem volt megállapítható. A  rendelkezésemre álló adatokból megállapítottam, hogy - mint arra a TIVIZIG igazgatója is rámutatott válaszában - a baleset a BM rendelet alapján tiltott helyen történt (híd 100 m-es körzetén belül). A hivatkozott jogszabály 1. § (1) bekezdése az alábbiakat írja elő: "A folyóvizekben (folyók, állandó és időszakos vízfolyások) természetes és mesterséges tavakban, továbbá vízi létesítmények (csatornák) vizében (a továbbiakban együtt: szabad vizek) fürödni, valamint a szabad vizek jegén tartózkodni azokon a helyeken szabad, amelyek nem esnek tiltó rendelkezés hatálya alá". A BM rendelet 7. § (1) értelmében tilos fürdeni: a) hajóútban; b) hajóutat és hajózási akadályt jelző bóják, nagyhajók, úszó munkagépek és fürdés célját nem szolgáló úszóművek 100 méteres körzetében; c) vízlépcsők és vízi munkák 300 méteres, hidak, vízkivételi művek, egyéb vízi műtárgyak, komp- és révátkelőhelyek 100 méteres körzetében; i) ahol azt tiltó tábla jelzi. Tekintettel arra, hogy jogszabály erejénél fogva meghatározott helyeken tilos fürdeni, a tiltó tábla kihelyezésére a jegyző  nem köteles. A BM rendelet 2. § (1) bekezdése szerint új fürdőhely kijelöléséről a települési önkormányzat jegyzője  a tárgyév április 15-ig határoz.  Jelen esetben a fürdőhely kijelölési eljárás  csak május hónapban kezdődött meg, figyelemmel a közismert vízszennyeződésre és magas vízszintre. A tivadari jegyző az előírtak szerint helyszíni szemlét tartott a kötelezően résztvevő szakhatóságokkal, majd június 14-én kelt határozatával - kikötésekkel - kijelölte a tivadari Tisza parton lévő, szabadvizű fürdőhely határait. A vízügyi igazgatóság válaszából arra a következtetésre jutottam, hogy a vízállás és a partszakasz változása miatt minden évben szükség van  az új fürdőhely kijelölésére vonatkozó eljárást lefolytatni. Az eljárás időpontját pedig több, előre nem lárható körülmény befolyásolhatja. Igy nem feltétlenül lehet a BM rendeletben előírt határidő lejártáig a szükséges eljárást lefolytatni. A jogszabály nem teszi  lehetővé azonban a körülmények figyelembevételének lehetőségével az eljárás lefolyta-tásának későbbi időpontját. Tehát minden jegyző, amennyiben bármilyen külső körülmény miatt nem tudja a kijelölési eljárást a tárgyév április 15-ig befejezni, mulasztást követ el. A fentebb ismertetettek szerint hiába jelöli ki az egyik évben a szabadvizi strand határát a jegyző, a folyók természetéből adódóan minden évben meg kell ismételni a kijelölési eljárást, ezért a BM rendelet 7. § (2) bekezdésében foglalt azon előírás, hogy a kijelölés visszavonásig tart, folyó vizek esetében nem alkalmazható, illetőleg számtalan hatályos, esetleg más helyre  (kis eltéréssel, de az adott évre meghatározó, azonban a következő évre alkalmazhatatlan és így még veszélyhelyzetet is teremtő) szóló kijelölés van érvényben.
Jelen esetben megállapítható, hogy a tivadari jegyző által 1999-ben kijelölt szabadvizi strand területe messze volt az amúgy is fürdésre tilos Tisza szakasztól, ahol a baleset történt. Az emberi felelőtlenség okozta baleset bekövetkeztében sem a jegyzőnek, sem a vízügyi hatóságnak közrehatása nem volt. Ezt állapította meg a rendőrségi vizsgálat, melynek eredményét nincs okom megkérdőjelezni.  
A vizsgálat alapjául szolgáló cikk azon állítása, miszerint a baleset környékén az elmúlt tíz évben nyolcan fulladtak a Tiszába, a vásárosnaményi rendőrség tájékoztatása szerint nem igazolódott be. Természetesen a három haláleset is sok. Minden érintett hatóságnak el kell követnie mindent a balesetek elkerülése érdekében. Azt azonban nem lehet megkívánni, hogy többszáz (több ezer) méter folyószakaszt lássanak el a jegyzők, illetőleg a vizi létesítmények kezelői fürdeni tilos jelzéssel. A jogszabály éppen ezért határozza meg azokat a helyeket, ahol tilos fürdeni. Ugyanakkor a veszélyességnek különböző fokozatai vannak. Az emberi élet védelme különösen veszélyes helyzetben ezért mégis indokolttá teheti a tiltó táblák kihelyezését meghatározott, követhető sűrűségben a folyók különösen veszélyes szakaszain.
Mint fentebb rámutattam, a jogszabály nem egyértelmű, alkalmazása több anomáliát tartalmaz. Ezt támasztják alá a jegyző és a rendőrkapitányság vezetőjének válaszai is. Mindkét hatóság arra hivatkozott, hogy a jogszabály nem teszi a jegyző feladatává, hogy ha a rendelet értelmében nem esik a folyószakasz a tiltó rendelkezések alá, akkor a jegyzőnek  kötelessége lenne a tiltott szakaszon kívüli területet kitáblázni. Természetesen ezt az érvelést nem fogadhatom el, mert a BM rendelet 7. § (3) bekezdése értelmében a veszélyes és egészségre ártalmas vízterületek fürdést tiltó táblával történő megjelölését a jegyző rendeli el. A megjelölési eljárásban meghatározott szakhatóságok működnek közre. Ez a jogszabályhely azt sugallja, hogy a jegyzőnek fel kell ismernie a vízterület veszélyességét., azaz neki kellene kezdeményeznie az eljárást, amelybe  a szakhatóságokat bevonja. Álláspontom szerint a vízterület veszélyességét annak kezelője, az egészségre ártalmasságot pedig az ÁNTSZ helyi intézete (ezek a szervezetek rendelkeznek megfelelő szakképzettséggel) tudja csak megállapítani. Ezért a jogszabályhely által meghatározott  eljárás kezdeményezésének alanyát és kötelezettségét szabályozni kellene. Megállapítottam továbbá, hogy a BM rendelet nem tesz különbséget a szabadvizi fürdőhely kijelölése és üzemelése között. Ezért nyilatkozhatta a polgármester a vizsgálat alapját képező újságcikkben, hogy nem az önkormányzat feladata a tiltó tábla kihelyezése. Hiszen az üzemeltető csak az üzemeltetés alatt felelhet a kijelölt fürdőhely biztonságáért, jelen esetben pedig még nem fejeződött be a kijelölő eljárás. A jogszabály hiányosságai az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamisággal szervesen összefüggő jogbiztonsággal és ezen keresztül az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált az élethez (életvédelemhez) való alkotmányos jogokkal kapcsolatban visszásságot eredményez.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. § alapján ajánlom  ezért megállapításaim tükrében a Belügyminiszternek a 6/1995. (III.22.)BM rendelet 2. § -nak újraszabályozását.
Felkérem a Belügyminiszter Urat, hogy az ajánlással kapcsolatban kialakított állásfoglalásáról, illetőleg esetleges intézkedéséről 60 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 2000. augusztus 22.

Gönczöl Katalin