OBH 2711/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása
	Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte birtokvédelmi kérelme tárgyában Jákfa Község Önkormányzat Polgármesteri Hivatala jegyzőjének (helyi jegyző) eljárását és ennek során hozott határozatát.
	A panaszbeadvány alapján a jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.), valamint a tulajdonhoz való jog (Alk. 13. § (1) bek.) megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.
	Tájékoztatás és iratok rendelkezésemre bocsátása céljából megkerestem a helyi jegyzőt, valamint a Rábapaty Község Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét (a kijelölés alapján eljáró jegyző) is.

Megállapított tényállás
	Panaszos 1999. III. 16-án kelt beadványában arra kérte a helyi jegyzőt, hogy részére határozattal biztosítson birtokvédelmet, szólítsa fel a beadványban megjelölt személyeket, hogy "... a legelőt hivatalosan szíveskedjenek kiméretni", mert az említett személyeknek nem hajlandó ingyen legelőt biztosítani. A jegyző 1999. IV. 9-én kelt levelében panaszosnak azt a tájékoztatást adta, hogy "A Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.) rendelkezései szerint akit birtokától megfosztanak, vagy birtokában megzavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását, vagy a zavarás megszüntetését. Egy év eltelte után a birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat. Mivel a legelő terület osztatlan közös tulajdonban van, melynek hivatalos kimérése nem történt meg, így nem állapítható meg, hogy az adott területből konkrétan melyik rész az Öné", továbbá, "Az önkormányzatnak nincs hatásköre arra, hogy tulajdonostársait a közös tulajdon megszüntetésére, s ennek kimérésére felszólítsa."
	Panaszos 1999. IV. 23-án kelt újabb kérelmében arra kérte a jegyzőt, hogy a kérelmében megjelölt személyekkel szemben neki biztosítson birtokvédelmet, mert a kérelemben megjelölteknek nem hajlandó "ingyen legelőt biztosítani", továbbá hogy kötelezze az említett személyeket arra, hogy neki "használati díjat" kamataival együtt, 1993-ig visszamenőlegesen fizessenek.
	A jegyző panaszost hiánypótlásra szólította fel 1999. IV. 24. napján, s kérte azon bizonyítékok megjelölését, hogy a beadványában megjelöltek a birtoksértést mikor követték el, s hogy a birtoksértést milyen cselekménnyel valósították meg.
	Az ügyben mind a panaszos, mind a panaszolt által megnevezett személyek meghallgatásáról 1999. V. 11-én a helyi jegyző által készített jegyzőkönyvből kiolvasható, hogy panaszos és társai osztatlan közös tulajdonban lévő jákfai 039/17. helyrajzi számú legelő megosztására - hivatalos kimérésére - nem került sor, a tényleges birtoklás a területen a mai napig nem állapítható meg.
	A jegyző a 111-7/1999. számú és 1999. V. 13-án kelt határozatával panaszos birtokvédelemre irányuló kérelmét elutasította, s felhívta panaszos figyelmét, hogy a határozat bírósági felülvizsgálatát kérheti. 
	Panaszos a határozat kézhezvételét követően 1999. V. 17. napján újabb beadványt nyújtott be a helyi jegyzőhöz, melyben egyebek mellett írja "A legelő használatával kapcsolatos határozatát elutasítom, mert embertelen és törvénytelen" s panaszos azt is megemlíti, hogy a határozat ellen "Természetesen jogorvoslattal fogok élni".
	A helyi jegyző panaszos újabb beadványát tartalma szerint bírálta el, - azt keresetnek tekintette -, s a kérelmet az eljárni illetékes bírósághoz tette át.
	A Sárvári Városi Bíróság az ügyben a P.20326/1999/6. számú végzésével panaszos keresetét idézés kibocsátása nélkül elutasította. A végzés indokolásában szerepel, hogy a panaszosi kereset elutasítására azért került sor, mert panaszos hiánypótlási kötelezettségének nem tett eleget. A végzést panaszos 1999. XII. 2. napján vette át, s a végzés 1999. december 17. napján emelkedett jogerőre. Ezt megelőzően azonban panaszos 1999. november 26. napján újabb beadványában sérelmezte a jegyző elutasító határozatát, valamint azt, hogy az államigazgatási ügyben vele az iratra felragasztatott 1500 Ft értékű okmánybélyeget nem értéktelenítette. A jegyző e panaszosi beadványt mint jogorvoslati kérelmet panaszos birtokvédelmi ügyében eljáró bírósághoz továbbította, melyről panaszost tájékoztatta.
	Panaszos - a helyi jegyző eljárását sérelmező beadványával - a Vas Megyei Közigazgatási Hivatalt (Hivatal) is megkereste 1999. december 28. napján, s azt kérte, hogy kényszerítsék rá a helyi jegyzőt ügyének törvényes keretek közötti elintézésére, továbbá jelezte, hogy kétségbe vonja, hogy a helyi jegyző 1999 májusában vele az iratra felragasztatott 1500 Ft értékű okmánybélyeget értéktelenítette volna.
	A hivatal a helyi jegyzőt az ügy iratainak felterjesztésére kérte, melynek 2000. január 12. napján a helyi jegyző eleget tett. Egyidejűleg a jegyző az ügyben elfogultsági indítványt jelentett be, s indokaira tekintettel a hivataltól más eljáró szerv kijelölését kérte.
	A hivatal a helyi jegyző 34-2/2000. számú felterjesztésében foglaltakat megvizsgálta, s a 02-503/2000. számú és 2000. I. 14-én kelt határozatával panaszos kérelme tárgyában - az eljárás lefolytatására - Rábapaty Község Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét jelölte ki és egyúttal azt is megállapította, hogy panaszos által 1999. április 23-án kelt beadványon a lerótt egyezer, valamint további ötszáz forint  címletértékű illetékbélyeget a helyi jegyző hivatalos pecsétjével értéktelenítette, s hogy az értéktelenítés az 1990. évi XCII. törvény 75. § (3) bekezdése szerint történt. A hivatal tájékoztatásul panaszosnak is megküldte a helyi jegyző által értéktelenített illetékbélyeggel ellátott irat másolatát.
	A kijelölés alapján eljáró jegyző panaszos 1999. november 26-i keltezésű beadványát az 56-4/2000. számú és 2000. II. 21-én kelt határozatával bírálta el. A kijelölés alapján eljáró jegyző panaszos kérelmét elutasította, s egyidejűleg tájékoztatta a határozata elleni jogorvoslati lehetőségéről. A kijelölés alapján eljáró jegyző határozatának indokolásában rögzítette, hogy "Az eljárás tárgyát az 1999. november 26-i keltezésű birtokvédelmi kérelem képezte, illetve hogy "a hatóság azon kérdésére, hogy mikor történt ez a birtoksértés, amelyet kifogásol", panaszos azt a választ adta, hogy "1993. évtől folyamatosan van ez a dolog, illetve 1999. augusztusa óta hivatalosan ki lett mérve ez a terület, és ennek ellenére is folytatódik a birtokháborítás." Az indokolásban szerepel, hogy "Az eljáró hatóság a fél válaszából azt is megállapította, hogy itt nem újabb birtokháborításról van szó, hanem az szervesen kapcsolódik ahhoz a birtokháborításhoz, melyben a jákfai jegyző eljárt és az 1999. november 26-i keltezésű birtokvédelmi beadványt továbbította a bíróságon folyamatban lévő perhez."

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése rögzíti, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot."

A Ptk. 188. § (1) bekezdése úgy szól, hogy: "Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg."
A (2) bekezdés szerint "A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak a kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg."
A Ptk. hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. törvényerejű rendelet (Ptké.) 26. § (1) bekezdése rögzíti, hogy "A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes."
A Ptk. 191. § (1) bekezdése azt rendeli, hogy "Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését."
A (4) bekezdés úgy szól, hogy "A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani."
A Ptk. 192. § (1) bekezdése értelmében "Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását."
A (2) bekezdés előírásai szerint "A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás."

A Ptké. 29. §-a úgy szól, hogy: "Amennyiben a Ptk. vagy ez a törvényerejű rendelet eltérően nem rendelkezik, a jegyző előtti eljárásra az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény, a bíróság előtti eljárásra pedig a polgári perrendtartás rendelkezéseit kell alkalmazni."

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 7. § (1) bekezdés szerint: "A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti."
Az Áe. 16. § (3) bekezdése előírja, hogy "A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával."
Az Áe. 26. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy "A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le."
A (4) bekezdés azt rendeli, hogy "A közigazgatási szerv a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást."
Az Áe. 42. § (1) bekezdése előírja, hogy "A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz."

Az 1990. évi XCIII. törvény 75. § (3) bekezdése kimondja: "A felülbélyegzés napját is jelző hivatalos bélyegző lenyomatot az iratra felragasztott illetékbélyegek mindegyikére akként kell ráütni, hogy a lenyomat fele - időpontot jelző bélyegzőnél az ezt feltüntető jelzés is - az illetékbélyeg egyik felére, másik fele pedig az irat papírjára essék. Ilyen bélyegző hiányában az értéktelenítés tényét és ennek időpontját az illetékbélyegekre tintával kell rávezetni."

	Az Áe. már hivatkozott rendelkezései értelmében panaszos kérelmét tartalma szerint kellett elbírálni. Álláspontom szerint a Ptk. hivatkozott rendelkezéseire  is figyelemmel a kérelmező olyan tartalmú panasza, hogy másokkal együtt osztatlan közös tulajdonában lévő legelőjén - melynek kizárólagos használatát a természetben kijelölték - tulajdonostársai legeltetést engedélyeztek, birtokvédelemre irányuló kérelemnek tekinthető. Az iratokból azonban megállapítható: mint ahogy birtokvédelmi ügyében a bíróság előtt folyó eljárásban hiánypótlási kötelezettségének panaszos nem tett eleget - az ezt megelőzően a helyi jegyző által folytatott eljárás során, s azt követően sem tudta bizonyítani, hogy a kizárólagos használatába, az osztatlan közös tulajdonából mely területrész került, s hogy a kizárólagos használatában lévő terület legeltetése folytán következett volna be sérelme.
	Mindezekre tekintettel a vizsgálat megállapította, hogy mind a helyi jegyző, mind a kijelölt jegyző - eljárása során a hatályos jogszabályok rendelkezéseit megtartotta - panaszos alkotmányos jogait nem sértette meg. Ez a megállapítás vonatkozik a közigazgatási hivatal - ügyet érintően hozott 02-503/2000. számú -határozatára is. A vizsgálat azonban megemlíti, hogy e határozatban hivatkozott "1990. évi XCII. tv." helyesen 1990. évi XCIII. tv.
	Mivel az ügyben eljáró hatóságok a hatályos jogszabályok rendelkezései szerint jártak el, ezért panaszos beadványát az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság hiányában elutasítom.
	Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost - a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, továbbá a kijelölős alapján eljáró, valamint a helyi jegyzőt is - tájékoztattam.

Budapest, 2000. december 11.

Gönczöl Katalin