OBH 2442/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
									Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert egy közterület- felügyelő intézkedésével, illetve magatartásával kapcsolatos panaszára - beadványa keltéig - a Fővárosi Közterület-felügyelettől nem kapott érdemi választ.
	 A panasz alapján  az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendelt el.

Érintett alkotmányos jog: 
A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.) 
Panaszhoz, kérelemhez való jog (Alk. 64. §)

Alkalmazott jogszabályok:
3/1983. (I. 29.) MT rendelet a fővárosi közterület-felügyeletről (Hatálytalan: 2000. január 1-től)
4. § A közterület-felügyelő a feladatainak ellátása érdekében jogosult, illetve köteles
a) rendszeres és folyamatos hatósági ellenőrzést végezni a főváros közterületein,
b) a főváros közterületi rendjét vagy tisztaságát sértő szabálysértés elkövetőjét figyelmeztetni, a szabálysértésekről szóló törvény rendelkezései szerint helyszíni bírsággal sújtani, feljelentés vagy a hatáskörébe tartozó egyéb intézkedés céljából igazoltatni,

1999. évi LXIII. törvény a közterület-felügyeletről
8. § (1) A felügyelő köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha a feladatkörébe tartozó jogszabálysértő tényt, tevékenységet, mulasztást észlel vagy olyan tényt, tevékenységet, mulasztást hoznak tudomására, amely a feladatkörébe tartozó ügyben beavatkozást tesz szükségessé.
23. § (1) A felügyelő eljárására - ha jogszabály másként nem rendelkezik - az ügy jellegétől függően az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, illetőleg a szabálysértésekről szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Az e törvényben szabályozott felügyelői intézkedések miatti jogorvoslatra az államigazgatási eljárás, illetőleg a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
(3) Ha a felügyelői intézkedést követően a (2) bekezdésben említett eljárás nem indul, az intézkedéssel szemben panasznak van helye. A panaszt az intézkedés napjától számított 8 napon belül a jegyzőhöz kell benyújtani.
(4) A jegyző a panasz tárgyában a beérkezéstől számított 8 napon belül az államigazgatási eljárás általános szabályai szerint határozattal dönt. A határozat ellen a panaszos a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetőjénél fellebbezéssel élhet.

17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet egyes szabálysértésekről (Hatálytalan:2000. március 1-től.)                                                                      
Szabálytalan parkolás
51/B. § Az a járművezető, aki a közúti közlekedés szabályai szerinti várakozási tilalmat vagy korlátozást megszegi,
húszezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
62. § (1) A közlekedésrendészeti szabálysértések (II. Fejezet II. Cím) miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.
(2) A 43-56. §-ban meghatározott szabálysértés miatt a rendőrség, az 51/B. §-ban meghatározott szabálysértés miatt a közterület-felügyelő is helyszíni bírságot szabhat ki.

1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól
15. § (1) A járművek megállását vagy várakozását tiltó jelzőtáblák:
a) "Megállni tilos"; a tábla azt jelzi, hogy - a forgalmi vagy műszaki okból szükséges megállást kivéve - megállni, valamint várakozni tilos;

Megállapított tényállás:
	A panaszos 1999. augusztus 26-án panaszlevelet küldött a Fővárosi Közterület-felügyelet kirendeltség-vezetője részére. Beadványa szerint aznap, 12 óra körül, egy számítógép monitor elszállítása végett, gépkocsijával - félig a járdán - megállt a Bp. XI., Bercsényi utca 30. sz. ház előtt, majd bement a következő házban lévő üzletbe. Az utcában végig "megállni tilos" jelzés van.
	 Amikor kocsijához visszatért, egy közterület-felügyelő éppen a gépkocsi adatait írta fel. A panaszos vitatta az intézkedés jogosságát, mert véleménye szerint a monitor elszállítására más lehetősége nem volt. A közterület-felügyelő ragaszkodott ahhoz, hogy a gépkocsival hagyja el a helyet és álljon be a Skála áruház parkolójába, majd ennek megtagadása után közölte a panaszossal, hogy: "vagy fizet itt azonnal 8 ezer forintot, vagy megy ki a csekk 120 ezer forintról". A panaszos felszólítására a felügyelő közölte a nevét. A panaszos a vitát követően gépkocsijával az üzlet elé állt, berakta a monitort és elhajtott. Az intézkedést és a felügyelő modorát sértőnek tartotta, ezért telefonon felhívta a felügyelet kirendeltségét, majd a kapott tájékoztatás alapján írásban is panaszt tett.
	A Fővárosi Közterület-felügyelet Jogi és Igazgatási Osztály vezetője 1999. szeptember 29-én kelt levelében tájékoztatta a panaszost, hogy a szabálysértésre vonatkozó indokait nem fogadja el, a felügyelő jogszerűen járt el, amikor a szabálytalan parkolás miatt bírságot szabott ki. A levélhez mellékelték a befizetési utalványt. A levélben nem tájékoztatták a panaszost arról, hogy a közterület-felügyelő magatartásával kapcsolatban történt-e vizsgálat, vagy intézkedés, ezért - a kiszabott bírság törlését kérve - újabb panaszlevelet küldött a jogi osztály vezetőjének. Beadványára nem kapott választ, ezért kifogásait a Közterület-felügyelet megbízott igazgatójának címezve 2000. január 18-án megismételte. Mivel ez a beadványa is válasz nélkül maradt, az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult.  
	Az ügy körülményeinek tisztázása érdekében az országgyűlési biztos a Főpolgármesteri Hivatal főjegyzőjét vizsgálat tartására kérte fel. 
	A megkeresésre adott válasz szerint 2000. február 17-én a Közterület-felügyelet megbízott igazgatója levélben tájékoztatta a panaszost arról, hogy szabálysértése ügyében - mivel a helyszíni bírságot nem fizette be - feljelentést tettek a szabálysértési hatósághoz. A kifogásolt intézkedéssel kapcsolatban meghallgatták a panaszos által név szerint megjelölt közterület-felügyelőt, aki azt állította, hogy a panaszossal nem találkozott, a bírságot távollétében szabta ki. A közterület-felügyelő nyilatkozatára tekintettel, a panaszos által kifogásolt kijelentés elhangzását az igazgató nem látta bizonyíthatónak. Tájékoztatta a panaszost arról is, hogy második beadványa akkor érkezett, amikor a befizetés elmulasztása miatt ügyét már a szabálysértési hatósághoz továbbították. A részére korábban küldött fizetési felszólítás hátoldalán lévő információk tartalmazták a kifogás elutasításának következményeit. Az aljegyző a levél másolatát az országgyűlési biztosnak és a panaszosnak is megküldte.
	A panaszos 2000. július 28-án, az aljegyzőhöz írott levelében reagált a fentiekre. Állítása szerint a hivatkozott levelet nem kapta meg, és nem értett egyet a vizsgálat végeredményével, a közterület-felügyelő nyilatkozatának elfogadásával.
  	A vizsgálat megállapításai:
	A szabálysértés elkövetésekor hatályos 17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet 51/B. § szerint az a járművezető, aki a közúti közlekedés szabályai szerinti várakozási tilalmat vagy korlátozást megszegi, húszezer forintig terjedő pénzbírsággal volt sújtható. A szabálysértési jogszabály a helyszíni bírság kiszabására a közterület-felügyelőt is feljogosította. 
	A panaszos az országgyűlési biztoshoz küldött beadványában maga is elismerte, hogy olyan helyen állt meg a gépkocsijával, ahol ezt közúti jelzőtábla tiltotta. Magatartásával megvalósította a szabálytalan parkolás szabálysértését, ezért annak indokára tekintet nélkül a közterület-felügyelő intézkedése jogszerű volt. A közterület-felügyelővel folytatott vitája, az ennek során tanúsított esetleges udvariatlanság, a büntetés kilátásba helyezése, az annak mértékére vonatkozó szakszerűtlen, túlzó kijelentések utólagos bizonyítása azonban - mint általában a tanúk jelenléte nélkül történt események - kétséget kizáróan nem volt lehetséges, ezért a közterület-felügyelő vétkessége nem volt megállapítható. A panaszos által idézett kijelentés egyébként sem volt fenyegetésnek minősíthető. 
	A fentiek mellett ugyanakkor bizonyítottnak lehetett tekinteni, hogy a közterület-felügyelő a helyszínen személyesen is találkozott a panaszossal és nem annak távollétében intézkedett. Ezt a panaszos azonnali, szóbeli bejelentése és a felügyelő nevének megjelölésével tett írásbeli panasza is igazolta. 
	A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény 64. §-a a következő rendelkezést tartalmazza: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." Az ügy érdemi elintézéséhez való jogot a panaszt fogadó hatóságnak minden lehetséges eszközzel érvényesíteni kell. 
	A közterület-felügyeletről szóló 1999. évi LXIII. törvény hatályba lépése előtt a közterület-felügyelők intézkedésével kapcsolatos jogorvoslatra, illetve az intézkedések miatt tett panaszok vizsgálatának eljárási szabályaira vonatkozó külön jogszabály nem volt, ezért a Felügyelet igazgatójának a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény rendelkezései alapján kellett volna eljárnia. A törvény  19. § szerint a panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni. Az eljáró szerv vezetője a határidőt - indokolt esetben - egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről a panasztevőt értesíteni kell.
	Mindezek alapján a panaszos szavahihetőségének kétségbe vonása és a panaszra vonatkozó érdemi válaszadás féléves késedelme sértette a panaszosnak az Alkotmány 64. §-a szerinti panaszhoz való jogát, továbbá a 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság egyik részelemének tekintett, tisztességes eljáráshoz való jogát. 
   	A panaszos ügyének késedelmes és hiányos vizsgálatát, az eredményről való értesítés elmulasztását a Felügyelet igazgatójának 2000. február 17-i levele, illetve ennek az aljegyző által a panaszos részére való megküldése csak részben orvosolta. 
	A vizsgálat megállapításaira tekintettel, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján ajánlom a Fővárosi Közterület-felügyelet igazgatójának, hogy tegye meg a panaszügyek kezelésével kapcsolatos mulasztások jövőbeli elkerüléséhez szükséges intézkedéseket. 
	Kérem, hogy ajánlásommal kapcsolatos állásfoglalásáról, intézkedéseiről az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény hivatkozott rendelkezése alapján adjon tájékoztatást.		
	
Budapest, 2001. december

								 Takács Albert