OBH 2284/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása
	Panaszos a Budavári Önkormányzat - lakásfenntartási támogatás iránti kérelmével kapcsolatos - eljárását sérelmezve fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Véleménye szerint az ügyintézők nem nyújtottak számára megfelelő segítséget abban sem, hogy a hatályos - kérelmét érintő - önkormányzati rendeletekbe betekinthessen.
A vizsgálat a szociális biztonsághoz, a jogorvoslathoz, valamint a jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indult, egyidejűleg tájékoztatást kértem az önkormányzattól.

A megállapított tényállás
	Panaszost és három kiskorú gyermekét az önkormányzat 1996. óta folyamatosan támogatja. 1996-ban lakásfenntartási támogatást, karácsonyi és beiskolázási segélyt, valamint gyermeknevelési pótlékot, 1997-ben szintén lakásfenntartási támogatást, gyermeknevelési pótlékot, beiskolázási segélyt és egyszeri rendkívüli átmeneti segélyt kapott a család. 1998-ban a folyósított lakásfenntartási támogatás, beiskolázási segély, gyermekvédelmi támogatás mellett a legnagyobb gyermek szociális tanulmányi ösztöndíjban részesült, valamint az önkormányzat ismételten rendkívüli átmeneti segélyt állapított meg. 1999-ben az átmeneti segélyen, beiskolázási segélyen, rendszeres gyermekvédelmi támogatáson túl a nagyobbik kislány ismételten szociális tanulmányi ösztöndíjat kapott. 2000. júniusáig az önkormányzat átmeneti segélyt, rendszeres gyermekvédelmi támogatást és egyszeri rendkívüli átmeneti segélyt állapított meg.
	2000. januárjában panaszos kérelmet terjesztett elő lakásfenntartási támogatás iránt, amelyet az önkormányzat érdemben nem bírált el, hanem ehelyett 2000. február 1-én kelt határozatában egész évre - havi bontásban - átmeneti segélyt állapított meg.
Az önkormányzat jegyzője 2000. június 20-án kelt levelében arról tájékoztatott, hogy a hatályos önkormányzati rendelet szerint panaszos nem volt jogosult a lakásfenntartási támogatásra, egyebekben megküldte 1996-tól a család számára folyósított támogatásokat megállapító határozatokat.
	Ismételt megkeresésemre pótlólag megküldésre került a panaszos által benyújtott lakásfenntartási támogatást igénylő lap, valamint a Budavári Önkormányzat Képviselő-testületének 12/1999. (VI. 25. Kt. sz. rendelete a szociális és gyermekjóléti pénzbeni, természetbeni és személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról.

Az ügy jogszabályi háttere
•	1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(5) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.
42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
43. § (3) A határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni. Külön íven kell megszövegezni a határozatot, ha azt kézbesítés útján közlik, vagy ha az ügyfél kérelmére a kihirdetett határozatot neki megküldik.
•	1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról
109. § Az önkormányzati hatósági ügyben folyó eljárásra - az e törvényben foglalt eltérésekkel - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1981. évi I. törvényt kell megfelelően alkalmazni.
•	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról
5. § A szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezéseit az e törvényben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
38. § (1) A települési önkormányzat lakásfenntartási támogatást nyújthat annak a családnak vagy személynek, aki a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget meg nem haladó lakásban vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben lakik és lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik.
(2) A lakásfenntartási támogatás megállapításának feltételeit, valamint a településen elismert minimális lakásnagyságot és minőséget a települési önkormányzat rendeletében határozza meg.
(3) Különösen indokolt a lakásfenntartási támogatás akkor, ha
a) a lakásfenntartás indokolt havi költsége eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 35%-át,
b) a lakás fűtési költségének havi összege eléri vagy meghaladja a háztartás havi összjövedelmének 20%-át
és a háztartásban az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét.
39. § (1) Lakásfenntartási támogatás ugyanazon lakásra csak egy jogosultnak állapítható meg, függetlenül a lakásban élő személyek és háztartások számától.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában külön lakásnak kell tekinteni a társbérletet, az albérletet és a jogerős bírói határozattal megosztott lakás lakrészeit.
(3) A lakásfenntartási támogatás a 38. § (3) bekezdésének
a) a) pontjában foglalt esetben egy évre,
b) b) pontjában foglalt esetben egy fűtési szezonra
szól. A kérelmet évente meg kell újítani.
(4) A támogatás összege - figyelembe véve az egyéb pénzbeli ellátásokat is - hozzájárul a lakhatás feltételeinek a megőrzéséhez. A támogatás egy hónapra jutó összege nem lehet kevesebb 1000 Ft-nál.
•	A Budavári Önkormányzat Képviselő-testületének 12/1999. (VI. 25.) Kt. sz. rendelete a szociális és gyermekjóléti pénzbeni, természetbeni és személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról
26. § (1) Lakásfenntartási támogatásra jogosult az I. kerületi lakás tulajdonosa/bérlője (a kerületben lakóhellyel rendelkező albérlő) az alábbi feltételek együttes fennállása esetén:
a) a helyben elismert minőségű lakásban lakik és a lakás szobáinak száma nem több a Budavári Önkormányzat módosított 4/1994. (III. 17.) Kt. sz. rendelete 3. sz. mellékletében rögzített mértékénél,
b) a tényleges, illetve elismert lakásfenntartási kiadások havi átlaga meghaladja a család együttes jövedelmének 25%-át, 
c) a háztartásban az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét és
d) lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdésben szabályozott jogosultság elbírálásánál az I. kerületben elismert lakásminőségen az összkomfortos vagy ennél alacsonyabb komfortfokozatú lakást kell érteni.
(3) Lakásfenntartási támogatás egy lakásra csak egy személynek állapítható meg. E támogatási forma tekintetében külön lakásnak számít a társbérlet, az albérlet és a jogerős bírói ítélettel megosztott lakás.
27. § (1) Nem jogosult lakásfenntartási támogatás megállapítására az a személy, akinek eltartását tartási-, öröklési-, életjáradéki szerződésben vállalták, a szerződés érvényességének időtartamára.
(2) Lakásfenntartási támogatás folyósítása esetén az igénylő, illetve családtagja részére átmeneti segély nem állapítható meg.
31. § Meg kell szüntetni a lakásfenntartási támogatás pénzbeni folyósítását, ha az igénylő a jogosultság megállapítása után a lakásfenntartási kiadások között számba vett közüzemi vállalattal szemben fennálló díjfizetési kötelezettségét nem teljesítette és ezáltal a támogatás ideje alatt díjhátraléka keletkezett.

Az érintett alkotmányos jog
•	1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a panaszos -  az ügyintéző által 2000. január 14-én átvett - kérelmet érdemben nem bírálta el. Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvényhez fűzött kommentár szerint az államigazgatási eljárás végeredménye a hatósági akarat kifejezése, vagyis a döntéshozatal. A határozat tehát a közigazgatási szervnek az államigazgatási eljárásban hozott döntése, mégpedig szóban kihirdetett, írásbeli formában megjelent változatban, amely akkor fejt ki jogi hatást, ha azt az érintettekkel közölték. Az ügyfél a határozatban foglalt jogairól, kötelezettségeiről jogilag érvényesen a közlésből szerez tudomást. "Az egységes bírói gyakorlat szerint, ha az államigazgatási határozatnak az ügyfél részére való kézbesítése valamilyen okból elmaradt és emiatt a fellebbezés jogát nem merítették ki, a jogaiban sértett fél a határozat kézbesítését kérheti; a fellebbezési határidő a kézbesítéstől kezdődik és ezt követően kerülhet sor a határozat bíróság előtti megtámadására" (Legf. Bír. Kfv. III. 25.778/1994).
	Azáltal, hogy a Budavári Önkormányzat nem hozott határozatot a jogorvoslathoz, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz fűződő joggal kapcsolatban alkotmányos visszásságot okozott.
A szociális biztonsághoz való alkotmányos jogot érintő vizsgálati megállapításokra az önkormányzat érdemi döntés hiányában nem kerülhetett sor.
Megállapításra került, hogy a Budavári Önkormányzat 1996. óta folyamatosan segíti a családot, minden évben többféle támogatási formában, így a 2000. évben is. 
Kérem az önkormányzat vezetőitől, hogy a család sorsát továbbra is kísérjék figyelemmel és lehetőségeikhez képest segítség megélhetésüket.
Kérem továbbá az önkormányzat vezetőitől fokozottan figyeljenek arra, hogy ügyfeleik számára a hatályos önkormányzati rendeletek megismerése elérhető legyen.

Kezdeményezés
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. §-ának (1) bekezdése alapján felkérem a Budavári Önkormányzatot, hogy panaszos 2000. január 14-én átvett kérelmét haladéktalanul bírálja el, és az erről szóló határozatot a panaszosnak kézbesítse.
	Kérem a Budavári Önkormányzat jegyzőjét, hogy a kezdeményezéssel kapcsolatos álláspontjáról, illetve intézkedéséről 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék.

Budapest, 2001. május 28.

Gönczöl Katalin