OBH 2154/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gál Attila
A vizsgálat megindulása 
	A panaszos, 2000. április 27. napján az Országgyűlési Biztos Hivatalához érkezett beadványában sérelmezte egy ingatlan adásvételi ügylete kapcsán a szerződést készítő ügyvéd eljárását, továbbá azt, hogy rendőrségi feljelentése ezideig eredményre nem vezetett. Beadványához mellékelte a Budapesti Ügyvédi Kamarához, valamint a Fehér Gyűrű Közhasznú Egyesülethez intézett azonos tárgyú kérelmeinek másolatát.
	A panaszban foglaltak alapján felmerült az Alkotmányban rögzített jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja. Ezért az országgyűlési biztosról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (2) bekezdése alapján felvilágosítást kértem a Magyar Ügyvédi Kamarától és a BRFK. XVIII. kerületi Rendőrkapitányságtól. A kért felvilágosításokat megkaptam.
A Magyar Ügyvédi Kamara Elnöke arról tájékoztatott, hogy a Budapesti Ügyvédi Kamara Fegyelmi Tanácsa 1999. F. 259/8. számú határozatával a panaszos által feljelentett ügyvéddel szemben a fegyelmi eljárást megszüntette. A panaszos e határozat ellen fellebbezéssel élt, s bár a fellebbezés nem jogosulttól származott, az iratokat a Magyar Ügyvédi Kamara Fegyelmi Bizottságához felterjesztették. A Fellebbviteli Tanács a fellebbezést még nem bírálta el.
A magyar Ügyvédi Kamara Elnökének tájékoztatója alapján, vizsgálatunk Dr.T. S. ügyvéd elleni fegyelmi eljárásra és a panaszosnak ezzel kapcsolatos sérelmére nem terjedt ki, mivel a fegyelmi eljárás jogerősen még nem fejeződött be. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján csak azokban az eljárásokban folytathat vizsgálatot, ahol a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségeket már kimerítették.

Az  érintett alkotmányos jogok
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az abból eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog.

Az alkalmazott jogszabályok
•	A büntető eljárásról szóló 1973. évi I. törvény (Be.)
122. § (1) Bűncselekmény miatt bárki tehet feljelentést; a feljelentés kötelező azokban az esetekben, amelyekben a feljelentés elmulasztása bűncselekmény.
126. § (1) A feljelentés beérkezésétől számított három napon belül a nyomozás megtagadásáról vagy elrendeléséről kell határozni. Ha a feljelentés alapján ebben nem lehet megnyugtatóan állást foglalni, tizenöt napon belül a feljelentés kiegészítésének van helye. Ezt a határidőt a nyomozó hatóság vezetője indokolt esetben tizenöt nappal, ha pedig vizsgálatot kell tartani, további harminc nappal meghosszabbíthatja.
(2) A feljelentés kiegészítése során a nyomozó hatóság
a) a feljelentett kivételével bárkitől okiratok és adatok rendelkezésére bocsátását, valamint felvilágosítás adását, a feljelentő vagy sértett állami szerv, társadalmi szervezet, szövetkezet vagy egyesület vezetőjétől, illetőleg a vizsgálatra jogosult szervtől vizsgálat tartását és a kár megállapítását kérheti;
130. § (1) Nyomozásnak - a halaszthatatlan nyomozási cselekmények kivételével - a nyomozó hatóság vagy az ügyész határozata alapján van helye. A határozatnak csak rendelkező része és keltezése van.
131. § (1) A nyomozás során a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében haladéktalanul meg kell tenni minden törvényes és célszerű intézkedést.
122. § (1) Bűncselekmény miatt bárki tehet feljelentést; a feljelentés kötelező azokban az esetekben, amelyekben a feljelentés elmulasztása bűncselekmény.
139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;
148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(4) A panaszt a határozat közlésétől, illetőleg az intézkedésnek vagy az intézkedés elmulasztásának a panaszra jogosult tudomására jutásától számított nyolc napon belül lehet a hatóságnál megtenni.

A vizsgálat megállapításai
	A Budapesti Rendőr-főkapitányság XVIII. kerületi Rendőrkapitányságától beszerzett iratokból a következők állapíthatók meg:
Panaszos azért tett feljelentést a Rendőrkapitányságon, mert a tulajdonát képező Budapest. XVIII. kerület A. E. út 57/a számú házasingatlanát fele-fele arányban eladta K.K.-nénak és F. Z.-nek. Az ingatlan vételétől F. Z. később elállt, s bár a panaszos az ingatlant csak egészében akarta eladni, a visszalépés folytán K.K.-né az ügyvéd által készített szerződéssel  az ingatlan felét, 1999. március 18-án  megvette.
Feljelentést tett azért is, mert ezt követően 1999. március 25.- 30. között a költözködéskor, egy reklámszatyorban, a K.K.-né által megvásárolt lakásban felejtette iratait és 600.000,- Ft kézpénzét. Amikor ezekért visszament, a lakásba bemenni már nem tudott, azt zárva találta. Az ablakon át még látta az ott felejtett reklámszatyrát. Mivel sem K.K.-né sem F. Z. az iratairól és a pénzéről, amikor pár nap múlva őket megtalálta, nem tudtak semmit, megtette büntető-feljelentését. A feljelentést a XVIII. kerületi Rendőrkapitányság Bűnügyi Osztály Bűnüldözési Alosztályán 158-901/1999. bü. szám alatt iktatták.
Az iratok között megtalálhatók, az 1999. április 12-én és az 1999. május 11-én kelt, rendőri jelentések. Az első azt rögzíti, hogy a panaszos érdeklődött feljelentése sorsáról és megismételte azt, továbbá, hogy becsatolta az ingatlan adás-vételével kapcsolatos szerződés példányokat. A második jelentés arról szól, hogy az ügyben feljelentés kiegészítést foganatosítottak. Ennek során megállapították, hogy az adás-vétellel kapcsolatos feljelentői panasz polgári jogi jogvita, amely bírósági hatáskörbe tartozik, az eltulajdonított iratokkal és pénzzel  kapcsolatban azonban adatokat beszerezni nem lehetett, ezért a nyomozás elrendelését javasolják.
A nyomozás elrendelését követően a Rendőrkapitányság a nyomozást a vétségi eljárás szabályai szerint folytatta le. Erről 1999. június 6. napján jelentést készítettek, melyet további két alkalommal kiegészítettek (panaszost és két tanút hallgattak ki). Az iratokból megállapítható, hogy 2000. szeptember 20-án, vagyis tájékoztatást kérő átíratunk után a panaszost és K.K.-nét eredménytelenül szembesítették, majd 2000. szeptember 21. napján a nyomozást a Be. 139. § (1) bekezdés b) pontja alapján megszüntették, mert az elkövető ismeretlen maradt. A határozat rendelkezik a panaszosnak való kézbesítésről is, és felhívja a figyelmet a Be. 148. § (1) bekezdése alapján feljelentő panaszjogára.
	A nyomozati iratok másolatából megállapítható, hogy a nyomozást végző XVIII. kerületi Rendőrkapitányság a 158-901/1999.bü. számú ügyben az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság és az ebből eredő jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz   való jogot közvetlenül veszélyeztette, akkor amikor a nyomozást nem a Be.131. § (1) bekezdése rendelkezései szerint végezte, amikor a valóságnak megfelelő tényállás felderítése érdekében nem haladéktalanul  tett meg minden célszerű és törvényes intézkedést (a vétségi eljárásról szóló jelentést követően több mint egy év múlva végzett eredménytelen szembesítést, majd szüntette meg a nyomozást).
	Mindezek miatt, mivel az előzőekben ismertetett eljárás az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot eredményezett, és a mulasztó fegyelmi felelőssége alapos gyanúját alapozza meg. Az Obtv. 24. §-a alapján a Budapesti Rendőr-főkapitányság XVIII. kerületi Rendőrkapitánysága Vezetőjénél kezdeményezem a mulasztás fegyelmi úton való kivizsgálását. 
Kérem Rendőrkapitány Urat, hogy a fegyelmi eljárás megindításával kapcsolatos álláspontjáról hatvan napon belül, az eljárás eredményéről pedig annak befejezését követően harminc napon belül tájékoztatni szíveskedjék.
A vizsgálatot lezártam. Erról jelentésem megküldésével értesítem Panaszost és a BRFK. XVIII. kerületi Rendőrkapitányság  Vezetőjét.

Budapest, 2000. november 15.

Gönczöl Katalin