OBH 1868/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Szilágyi Júlia

A vizsgálat megindulása
	A vizsgálat egy volt intézeti dolgozó (szerződését az igazgató egy éve felbontotta) panaszos levele nyomán indult. A panaszos levelében arra hívta fel az állampolgári jogok országgyűlési biztosának a figyelmét, hogy az otthonban az új igazgatóhelyettes és annak élettársa tevékenysége következtében (a gondozottak "kihallgatása", a dolgozók gondozottak által figyeltetése, hamis vádak terjesztése, stb.) az intézményben igen megszaporodtak az öngyilkossági kísérletek, valamint, hogy két ilyen kísérlet halállal végződött (egy nővér és egy gondozott esetében). Állítása szerint a visszásságokra - többek között a gondozottak pénzével való visszaélések - a dolgozók egy csoportja is megpróbálta felhívni az illetékesek figyelmét, beadványuk azonban válasz nélkül maradt.
Tekintettel arra, hogy a panaszban foglaltak felvetik a legmagasabb testi és lelki egészséghez, valamint az élethez való alkotmányban foglalt emberi jogok sérelmének lehetőségét, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésében foglalt felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam a BAZ Megyei Önkormányzat putnoki Foglalkoztató Rehabilitációs Intézménye és Fogyatékosok Otthonában.

Érintett alkotmányos jogok
•	Az élethez és emberi méltósághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, melyektől senkit sem lehet önkényesen megfosztani." [Alkotmány 54. § (1)]
•	A legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez." [Alkotmány 70/D.]
•	A szociális biztonsághoz való jog: "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz: rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg." [Alkotmány 70/E. § (1), (2)]

Az ügy jogszabályi háttere (részletesen lásd a mellékletben)

Megállapított tényállás
	A tényállást a következő dokumentumok alapján állítottuk össze: A BAZ Megyei Közigazgatási Hivatal vizsgálati jelentése, a közigazgatási hivatal helyszíni vizsgálata alkalmából felvett vizsgálati jegyzőkönyvek, az otthon alapdokumentumai (alapító okirat, házirend, stb.), a BAZ Megyei Önkormányzat közgyűlésének határozata, S. A. a rehabilitációs intézmény igazgatójának intézkedési terve és annak előrehaladásáról adott beszámolója, az otthon pszichiáter szakorvosának jelentése, valamint az OBH munkatársainak helyszíni vizsgálata. Itt kívánom megjegyezni, hogy a vizsgálat nem terjedt ki a putnoki otthon 40 férőhelyes (külön telephelyen működő) súlyos fogyatékosokat ápoló-gondozó részlegére, tekintettel arra, hogy a panaszban említett öngyilkossági kísérletek és halálos kimenetelű öngyilkosságok mind a foglalkoztató, rehabilitációs részlegen, az intézmény központi telephelyén történtek.

A vizsgálat első lépéseként kéréssel fordultam a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatalhoz, hogy folytasson vizsgálatot az otthonban és ennek eredményéről tájékoztassa Hivatalomat. A vizsgálat 2000. májusában zajlott le, melyről az összefoglaló jelentést Hivatalom 2000. június 26-án kapta meg. A jelentés összefoglalóan jónak minősítette az otthonban folyó szakmai munkát és bizonyos tekintetben - "különösen a foglalkoztatás és mentális gondozás, valamint az adminisztratív dokumentáció tekintetében" - megyei szinten is úttörő jelentőségűnek ítélte az otthonban folyó tevékenységet.
	Ennek ellenére a Borsod-Abaúj-Zemplén Megye Önkormányzatának Közgyűlése 2000. X. 26-án hozott határozatában és intézkedési tervében több ponton is említi a putnoki rehabilitációs otthont, mint ahol sürgős tennivalók vannak az ellátás színvonalának emelése érdekében. Ezek között első helyen szerepel az otthon zsúfoltsága, melyet a 2002-ig elérni kívánt 150 fős férőhellyel akarnak megfelelő szintre lecsökkenteni, úgy, hogy ebben a 150 főben benne legyen a gondozóház 18 férőhelye is.
Szükségesnek tartották az építési és rekonstrukciós program folytatását, valamint a lakóotthoni ellátási forma bővítését is.
	A Hivatalomnak megküldött jelentés kitér az öngyilkossági kísérletek megszaporodására és azt valóságosnak írja le. Ezek szerint, amíg 1995-ben 1 kísérlet volt, addig 1996-ban 2, 1997-ben 3, majd 1998-ban 11-re nőtt ez a szám. 1999-ben ismét 8 fő öngyilkossági kísérletet tartottak számon, köztük hárman ismételten és végül 2000. első negyedében is volt 4 suicid kísérlet. Két kísérlet volt halálos kimenetelű - egy gondozott és egy nővér esetében. A jelentés a számok ismertetése után kitér az otthon pszichiáter orvosának szakvéleményére, amely jórészt figyelemfelhívó, teátrális aktusnak tartotta az öngyilkossági kísérleteket és arra vezette vissza, hogy a szellemileg visszamaradott gondozottak között nagy hatása van az ilyen viselkedésnek, ami kiváltja a belőlük az utánzási kényszert.
	Mivel a fentiek ellentmondásokat tartalmaznak, melyeket a helyszíni vizsgálat nélkül nem tudtam feloldani, elrendeltem az otthon helyszíni vizsgálatát, melyet munkatársaim 2001. május 7-én hajtottak végre. A megismert dokumentumok és a helyszíni vizsgálat alapján a következő témakörökben tettem megállapításokat: a rehabilitációs és tartós bentlakást biztosító ellátás tárgyi feltételei, az ellátás személyi feltételei, a szakmai munka, az intézmény pszichiáter orvosának jelentése az öngyilkossági kísérletek elszaporodásáról és végül jelzésszerűen a pénzügyi gazdálkodásról.

1. Az ellátás tárgyi feltételei
1.1 A gondozottak elhelyezése.
Az intézmény központi telephelyének (Rehabilitációs Intézmény) alapító okirata, mely 1997. decemberében kelt és határozatlan időre szól, a férőhelyek számát ezen a telephelyen 168 főben határozza meg. Ebben benne foglaltatik a gondozóház 18 férőhelye is, mely azonban különálló épületben nyert elhelyezést. A jogszabályban meghatározott minimálisan 6 nm-nyi lakóterületre vetített létszám-táblázatból kitűnik, hogy a központi telephelyen 23 fővel többet helyeztek el, mint amennyit a norma megenged. Ez közepes zsúfoltságnak tekinthető, amit tovább ront a berendezés nagyon szegényes volta. Különböző helyekről származó, egymással össze nem illő bútordarabok vannak elhelyezve mindenütt, melyeknek állaga erősen leromlott. A szobákból a szekrények kiszorultak a folyosókra, a falak piszkosak, kopottak. Az otthon ezek miatt nem kelt otthonos benyomást. A kedvezőtlen képet az ötletszerűen kiakasztott  gondozotti alkotások, reprodukciók sem tudják feloldani.
1.2 Mellékhelyiségek
A rehabilitációs intézményben 4 gondozotti fürdőszoba van. Ezek közül azonban évek óta (már 1997-ben is!) csak egy használható. Ezt a tarthatatlan állapotot a közigazgatási hivatal egymást követő vizsgálatai mind kimutatták, de intézkedés egészen addig nem történt, amíg az Országgyűlési Biztos Hivatala fel nem kérte a BAZ Megyei Közigazgatási Hivatalt vizsgálat folytatására. Ennek eredményeképpen 2000-ben a megyei közgyűlés 11 millió forintot szavazott meg a mellékhelyiségek felújítására. Az OBH helyszíni vizsgálatának idején (egy évvel a közigazgatási hivatal vizsgálata után) a helyzet még mindig az volt, hogy a négy fürdőszoba közül csak egy üzemelt, igaz egy másiknak a felújítása már vége felé közeledett. Ha elkészül valamennyi mellékhelyiség felújítása és ezek mindegyike legalább 3-3 
WC-t és tussolót fog tartalmazni, akkor az otthon megközelíti majd a jogszabályban foglalt normát (minden 10 főre nemenkét elkülönített egy WC és egy zuhanyozó).
Megállapítható tehát, hogy a fent vizsgált két szempont tekintetében (zsúfoltság és mellékhelyiségek állapota és mennyisége) az otthonban olyan hiányosságok tapasztalhatók, amelyek megvalósítják a gondozottak szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogának sérelmét.

2. Személyi feltételek
2.1 A szakképzettségi arány tekintetében az igazgató szóbeli tájékoztatása értelmében ez megfelel az előírásoknak. A 2000. augusztus 24-én kelt "Intézkedési terv" (melyet ő maga írt) általánosságban annyit jegyez meg, hogy az új létszámnormatíva szervezeti egységekre bontását és a kapcsolódó szabályozást jóváhagyásra felterjesztették, amely megvalósulása esetén emelni fogja a szakmai munka színvonalát. Egy évvel később ennek az átszervezésnek még jelei nem látszottak. Itt célszerű megemlíteni azt is, hogy az intézményben szakirányú végzettséggel nem rendelkező személy tölti be a pszichológusi munkakört, akit a közigazgatási hivatal vizsgálatát követően az igazgató visszaminősített a G fizetési kategóriából a C-be. A "pszichológusnak" tanári diplomája van, ez pedig azt jelenti, hogy szakmai szempontból nem tudja elvégezni azokat a feladatokat, amelyek a pszichológus munkakörhöz, vagyis a speciális ismeretekhez van kötve. Klinikai munkát - tehát, amikor a pszichológus beteg emberekkel foglalkozik - pedig csak olyan pszichológus folytathat, akinek klinikai szakpszichológusi szakvizsgája van. Összegezve tehát megállapítható, hogy a rehabilitációs intézetben pszichológusi munkát nem tudnak végezni, a pedagógus végzettségű személy pszichológusi munkakörben való alkalmazása pedig az előírások megszegését jelenti.
Az egészségügyi ellátás szervezése hasonló bármely más bentlakásos intézményben tapasztalhatóval, amennyiben a gondozottak TAJ-kártyái Putnok Város egyik háziorvosához vannak leadva, aki  kétszer egy héten rendel az otthonban. Az alapellátás tekintetében tehát ez megfelelne az előírásoknak, azonban a jelenlegi gondozotti létszám meghaladja a 200-at. Ez pedig azt jelenti, hogy főállású orvost kellene alkalmazni. Ha az intézkedési tervnek megfelelően a létszámot 200 fő alá csökkentik, akkor a jelenlegi rendszer megfelelő lesz. Az intézménybe kéthetenként jön ki Miskolcról pszichiáter szakorvos. Ez a szakorvosi óraszám (heti két óra) a 206 fő gondozotti létszám mellett, akik közül 40-en közepesen súlyos, vagy súlyos értelmi fogyatékosok, nem elegendő még arra sem, hogy a pszichiáter ismerje valamennyi gondozottat.
Összegezve tehát elmondható, hogy a gondozottak lelki problémái (viselkedési zavarai) kezeletlenek részben, mert az pszichiáternek csak gyógyszer felírására van ideje, részben pedig azért, mert speciális pszichológiai ismeretekkel rendelkező munkatárs nem dolgozik az intézményben.
2.2 Az intézményben nem működik mentálhigiénés csoport, helyette úgynevezett pedagógus csoport van, amely nyolc pedagógus végzettségű dolgozóból áll. Minden gondozási egységnek van egy saját pedagógusa (egy gondozási egység azonos az épület valamely emeletének egy-egy oldalszárnyával). A beosztás fő szempontja a szellemi visszamaradottság foka. Egyik beszélgető partnerünk, akinek valódi tehetségről árulkodó képei több helyen láthatók kiakasztva az otthonban, elmondta, hogy ő nem szeret ott lenni abban a szobában, ahol most van, mert többiek zajonganak és ez őt zavarja a festésben - de nincs mit tenni, mert ő is a "mélyek" közé tartozik. A pedagógusok fő feladata a foglalkoztatás szervezése és bonyolítása. Mindazok a csoportos illetve egyéni foglalkozások, tevékenységek, amelyek a gondozottak lelki és mentális állapotának fejlesztését, ill. szinten tartását céloznák, hiányoznak, egyrészt a mentálhigiénés csoport (szakemberek), másrészt pedig az egyéni gondozási-fejlesztési tervek hiánya miatt. Megállapítható tehát, hogy a rehabilitációs részlegen, amely az intézmény alapító okirata szerint a fő tevékenységet képezi, a gondozottak lelki értelemben elhanyagoltak, egyetlen számításba vett emberi kvalitásuk a munkavégzési képesség.

3. Szakmai munka
3.1 Az igazgató tájékoztatása szerint a gondozottak kb. 80%-a vesz részt a foglakoztatásban. Ez azt jelenti, hogy a Budapesti Kézműipari Vállalattal állnak szerződéses viszonyban, akik üzemet telepítettek Putnokra az intézmény régi épületébe (Kastély). A gondozottak munkaviszonyban állnak a Vállalattal, havi keresményük 25.000 forint körül mozog. Iskolai gyurmát állítanak elő. A BAZ Megyei Közigazgatási Hivatal jegyzőkönyveiben szereplő kimutatás szerint azonban mindössze 13 gondozottnak van munkaviszonya (7,7 %) a többiek foglalkoztatásban vesznek részt.
3.2 A foglalkoztatás tehát nem az intézmény központi telephelyén történik, hanem a Kastélyban. Ez olyan messze van, hogy a menetrendszerű távolsági buszok szállítják a gondozottakat naponta négyszer oda-vissza, mert minden délben visszajönnek ebédelni.  Így a napi elfoglaltság (átlagban 6 óra) megnyúlik a négyszeri utazás idejével. A délután öt óra tájban hazaérő gondozottaknak vacsoráig van némi szabad idejük, de ekkor már rég lejárt a pedagógusok munkaideje. Csak a gondozók vannak velük másnap reggelig. Éjszaka ez szintenként egy-egy gondozót jelent (2 fő összesen).
3.3 A fejlesztő foglalkozásokra rákérdezve kiderült, hogy rendszeres foglalkoztatás nincs, amelyik gondozottnak van kedve és tehetsége valamilyen tevékenységhez (pl. festés) azt támogatják, de tervszerű munka nem történik ezen a téren.
3.4 A fentiek vonatkoznak a szabadidős és sport  tevékenységekre is. Van néptánc csoport és többen sportolnak - jellemző, hogy ezeket a tevékenységeket mindig ugyanaz a 30 fő csinálja - akik érdeklődők és elég aktívak. Kirándulás, üdülés évente egyszer van szűkebb csoport számára, akik meg tudják fizetni.
3.5 A jogszabályban rögzített időpontig (2001. május 31.) az intézmény még el sem kezdte az egyéni gondozási, fejlesztési tervek kidolgozását a rehabilitációs részlegen.
A 2. és 3. pont alatt összegzett szakmai munka tekintetében az állapítható meg, hogy annak hiányosságai megvalósítják a gondozottak legmagasabb lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogának sérelmét.

4. Az intézmény pszichiáter szakorvosának jelentése az öngyilkossági kísérletekről
4.1 A jelentés maga egy gépelt oldalnyi és így nem is várható, hogy alaposabb elemzést tartalmazzon a kérdésről. Általánosságban fogalmaz és a gondozottak szellemi visszamaradottságából eredő ismétlési kényszerével magyarázza a halmozottan előforduló öngyilkossági kísérleteket. Mivel kísérlet sem történik ebben a jelentésben a tények feltárására, ez szakmai szempontból elégtelennek minősül, és nem elfogadható. Ezért lenne szükséges egy pszichiáterekből álló ad hoc bizottság teljes körű vizsgálatára, amely feltárná a hiányokat és meghatározná a szükségleteket a mentális gondozás területén.
4.2 Tovább súlyosbítja a helyzetet, hogy 2000-ben is történt egy halálos végű öngyilkosság (a harmadik), amikor egy gondozott az emeletről az udvar betonjára vetette magát a becsukott ablakon keresztül. Az esetet nem vizsgálták ki, egész dokumentációja fél oldal kézzel írt bejegyzés az átadó füzetben. Ez sajnos egyértelműen bizonyítja, hogy sem a intézményben, sem pedig a közigazgatási hivatalban nem tartják szükségesnek a helyzet alapos elemzését és az okok feltárását. Ez az eset ugyanis egyértelműen rendkívüli halálesetnek minősül, amely szükségessé teszi a rendőri és szakmai vizsgálatot is. Itt mindkettő elmaradt.
4.3 A pszichiáter jelentésében javaslatot tesz arra, hogy pszichológus vezetésével csoportos beszélgetések során vitassák meg a gondozottakkal az öngyilkossági eseményeket, hogy azok ne forduljanak elő többé. Ez nagyon különös javaslat, mivel, az fentiek értelmében, a pszichológus munkakörben foglalkoztatott dolgozónak nincs szakirányú végzettsége, vagyis a javaslat szakember hiányában végrehajthatatlan.
A fentiek egyértelműen megvalósítják a gondozottak élethez és legmagasabb testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogainak sérelmét.

5. Pénzkezelés
5.1 Az intézmény személyi térítési díja 2001-ben 21.900 Ft. Az intézmény költőpénzt nem fizet a gondozottaknak. A foglalkoztatásban résztvevők - a gondozottak kb. 80%-a - havi 2400-4000 Ft. terápiás jutalmat kapnak (melynek minimális össze 2001-ben 3662 Ft., a minimál nyugdíj 20%-a), melyből levonják a buszjegyek (napi négy forduló) árának 20%-át, mint hozzájárulást. Ez annyit jelent, hogy a gondozottak többsége havi pár száz - egy-két ezer forintból kénytelen kielégíteni minden olyan igényét, ami meghaladja az intézmény által nyújtott alapellátást.
5.2 Részletes vizsgálatot, mely az intézmény gazdálkodását tárta volna fel, nem végeztünk, de megjegyezni kívánjuk, hogy a közigazgatási hivatal 2000. májusi vizsgálatát követően az igazgató elbocsátotta a gazdasági igazgató helyettest, a könyvelési csoport vezetőjét és azt a személyt is, aki az ellátottak letéti és térítési díjainak kezelését végezte.
Ezen felül az igazgató elbocsátotta a gondnokot is, és fegyelmit adott a panaszos levélben szereplő két alkalmazottnak (az egyik közülük az igazgató helyettes volt). Az OBH vizsgálatának időpontjában már leváltották igazgató helyettesi posztjáról.
A fentiekre tekintettel a kérdéskör alapos pénzügyi vizsgálatot igényel.

Ajánlások
	A feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságok orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosairól szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlásokkal fordulok a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Önkormányzathoz, valamint a BAZ Megyei Közigazgatási Hivatalhoz:
1. Ajánlom a BAZ Megyei Közigazgatási Hivatalnak, hogy vonja vissza az intézmény határozatlan idejű működési engedélyét addig az időpontig, amíg a létszámstoppal meg nem szűnik a zsúfoltság, meg nem történik a mellékhelyiségek teljes rekonstrukciója és legalább egy tisztasági festéssel nem javítanak a lakószobák és közös helyiségek, folyosók állagán, valamint nem teljesülnek a jogszabályban előírt feltételek a mentálhigiénés munka területén.
2. Ajánlom a BAZ Megyei Önkormányzatnak, mint fenntartónak, hogy rendelje el az intézmény teljes körű felülvizsgálatát, amely kiterjed a szakmai munka minden területére és gazdálkodás egészére is.
3. Ajánlom továbbá a BAZ Megyei Önkormányzatnak, hogy a megyei pszichiáter szakfelügyelő főorvos felkérése útján - aki munkájába bevonhatja a Pszichiátriai Szakmai Kollégium ad hoc bizottságát és a megyei módszertani intézet szakembereit - tartson átfogó vizsgálatot az otthon gondozottjainak lelki állapota teljes felmérésére, és dolgozzon ki terápiás tervet a helyzet javítására.

Budapest, 2001. július 12.

Dr. Lenkovics Barnabás

Alkalmazott jogszabályok 	1. sz. melléklet
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról (kivonat)
69. § (1) A fogyatékos személyek otthonába az a fogyatékos személy vehető fel, akinek oktatására, képzésére, foglalkoztatására, valamint gondozására csak intézményi keretek között van lehetőség.
70. § (1) A fogyatékos személyek otthonában elkülönítetten kell megszervezni a kiskorúak és a felnőttek, valamint az enyhe értelmi fogyatékos személyek és a középsúlyos, illetve súlyos értelmi fogyatékos személyek ellátását.
(3) A nagykorú fogyatékos személy intézményi ellátását úgy kell megszervezni, hogy számára az állapotának megfelelő önállóság, döntési lehetőség biztosított legyen. A fogyatékos személy részére biztosítani kell - a fogyatékosságának megfelelő - szinten tartó, képességfejlesztő, munkajellegű foglalkoztatást, továbbá sport- és szabadidős tevékenység végzését is.
(4) A fogyatékos személyek otthonában elkülönítetten rehabilitációs részleg is működtethető, feltéve, hogy az a külön jogszabályban meghatározott tárgyi és személyi feltételeknek egyébként megfelel.
74. § (1) A fogyatékosok rehabilitációs intézménye azoknak a fogyatékos, valamint mozgás-, illetőleg látássérült személyeknek az elhelyezését szolgálja, akiknek oktatása, képzése, átképzése és rehabilitációs célú foglalkoztatása csak intézményi keretek között valósítható meg.
(2) A fogyatékosok rehabilitációs intézménye előkészíti az ott élők családi és lakóhelyi környezetbe történő visszatérését, valamint megszervezi az intézményi ellátás megszűnését követő utógondozást.
Lakóotthonok
85/A. § (1) A lakóotthon olyan nyolc-tizenkettő, a külön jogszabályban meghatározott esetben tizennégy pszichiátriai beteget vagy fogyatékos személyt befogadó intézmény, amely az ellátást igénybe vevő részére életkorának, egészségi állapotának és önellátása mértékének megfelelő ellátást biztosít.
(2) A lakóotthonok típusai a következők:
a) a pszichiátriai betegek lakóotthona,
b) a fogyatékos személyek lakóotthona.
(3) A lakóotthonba az a személy helyezhető el, aki
a) önmaga ellátására részben képes és
b) lakóotthonba kerülése időpontjában a tizenhatodik életévét már betöltötte, de a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt még nem.
(5) A lakóotthonban elhelyezett személy részére szükség szerint étkezést, ruházattal, illetve textíliával való ellátást, mentális gondozást, a külön jogszabályban meghatározott egészségügyi ellátást, valamint az önálló életvitelhez szükséges feltételeket kell biztosítani.
92. § (1) A helyi önkormányzat a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokról, azok igénybevételéről, valamint a fizetendő térítési díjakról rendeletet alkot.

A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény fenntartójának feladat- és jogköre
92/A. § (1) A szociális intézmény működéséhez szükséges tárgyi és személyi feltételeket külön jogszabály határozza meg.
(2) A szociális intézmény a külön jogszabályban meghatározott működési engedély alapján végzi tevékenységét.
(3) A fenntartó köteles biztosítani a szociális intézmény folyamatos működésének feltételeit, amelyhez az állam szociális szakmai programok meghirdetésével nyújt segítséget a 131. § szerint.
(4) A működést engedélyező szerv - a külön jogszabályban foglaltak szerint - a szociális intézmény működési engedélyét visszavonja és az intézményt bezáratja, ha működése nem felel meg a jogszabályi előírásoknak.
92/B. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény állami fenntartója
a) meghatározza az intézményi térítési díjat;
b) ellenőrzi az intézmény működésének törvényességét;
c) jóváhagyja az intézmény szervezeti és működési szabályzatát, szakmai programját, valamint a szakosított ellátást nyújtó intézmény esetében a házirendet;
d) ellenőrzi és évente egy alkalommal értékeli a szakmai munka eredményességét;
e) gondoskodik a szakemberek képzéséről, továbbképzéséről;
f) az intézmény vezetője tekintetében gyakorolja a munkáltatói jogokat;
g) gondoskodik az érdekképviseleti fórum megalakításáról;
h) kikéri az ellátottak országos érdek-képviseleti szervezete területileg illetékes szervének véleményét az intézmény működését érintő lényeges döntés meghozatala előtt. Lényeges döntéshozatalnak minősül különösen az intézmény megszüntetése, az intézményi típus, forma megváltoztatása.

A jogosultak érdekvédelme
97. § Az intézményvezető az ellátás igénybevételekor a fenntartó által jóváhagyott intézményi házirend egy példányát átadja a jogosultnak. Egyébként a házirendet az intézményben jól látható helyen ki kell függeszteni és gondoskodni kell arról, hogy az a jogosultak hozzátartozói és az intézmény dolgozói számára folyamatosan hozzáférhető legyen.
98. § (1) A jogosult és hozzátartozója, valamint a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezet a házirendben foglaltak szerint panasszal élhet az intézmény vezetőjénél vagy az érdekképviseleti fórumnál (a továbbiakban: panasz kivizsgálására jogosult)
a) az intézményi jogviszony megsértése, különösen személyiségi jogainak, kapcsolattartásának sérelme, továbbá az intézmény dolgozóinak szakmai, titoktartási és vagyonvédelmi kötelezettségei megszegése esetén, vagy
b) az ellátás körülményeit érintő kifogások orvoslása érdekében.
(2) A panasz kivizsgálására jogosult köteles 15 napon belül írásban értesíteni a panasztevőt az elé terjesztett panasz kivizsgálásának eredményéről. A szükséges intézkedések egyidejű megtételével felhívja a figyelmet a sérelem orvoslásának esetleges más módjaira is.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott személyek és szervek panaszukkal az intézmény fenntartójához fordulhatnak, ha a panasz kivizsgálására jogosult
a) határidőben nem intézkedik,
b) intézkedésével nem értenek egyet.
99. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény fenntartója köteles meghatározni az intézményi jogviszonyban állók és az ellátásra jogosultak érdekvédelmét szolgáló fórum (a továbbiakban: érdekképviseleti fórum) megalakításának és tevékenységének szabályait.
(2) Választás alapján az érdekképviseleti fórum tagjai
a) az intézményben ellátásban részesítettek, illetőleg hozzátartozóik képviselői;
b) a fogyatékosság jellege szerinti országos érdek-képviseleti szervezet területileg illetékes szervének képviselője;
c) az intézmény dolgozóinak képviselői;
d) az intézményt fenntartó helyi önkormányzat, illetve szervezet képviselői.
(3) A (2) bekezdés a)-b) pontjában meghatározott tagok száma nem lehet kevesebb a c)-d) pont szerinti tagok összlétszámánál.
(4) Az érdekképviseleti fórum dönt az elé terjesztett intézményi panaszokról, továbbá intézkedéseket kezdeményezhet a beutaló, a fenntartó helyi önkormányzatnál, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóságnál, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szervnél.
(5) Az érdekképviseleti fórum működésének részletes szabályait a házirend tartalmazza.
99/A. § A gondnokság alatt álló jogosult érdekeinek védelmében az intézményvezető kezdeményezheti új gondnok kirendelését, ha a gondnok a gondnoki teendőket nem megfelelően látja el, vagy nem a gondnokolt érdekeinek megfelelően végzi.

A rehabilitációs intézményekre vonatkozó különszabályok
112. § (1) A rehabilitációs intézménybe történő elhelyezés időtartama nem haladhatja meg az öt évet.
(2) A rehabilitációs intézménybe történő elhelyezésre vonatkozó kérelemhez, illetve a beutaló határozathoz csatolni kell
a) pszichiátriai és szenvedélybetegeknél a területileg illetékes fekvőbeteg-gyógyintézet pszichiátriai osztálya vezetőjének szakvéleményét,
b) fogyatékos személyeknél a pálya- és munkaalkalmassági vizsgálatot végző szervnek a szakvéleményét.
(3) A beutaló határozaton alapuló intézményi jogviszony esetén a rehabilitációs intézmény vezetője a (2) bekezdés szerinti szakvélemény felülvizsgálatát kérheti a megyei, fővárosi tisztifőorvos által kijelölt szakértői bizottságtól, ha az ügy összes körülményeire tekintettel az a véleménye, hogy a jogosult rehabilitációra nem alkalmas, vagy az elhelyezést más típusú intézményben kell biztosítani. A szakértői bizottság legalább négy tagból áll. Tagjai a megyei, fővárosi pszichiátriai szakfelügyelő szakfőorvos, a megyében, fővárosban működő rehabilitációs szakfőorvos, a megyei, fővárosi módszertani feladatok ellátására kijelölt, személyes gondoskodást nyújtó intézmény vezetője, a fogyatékosság típusa szerinti szakgyógypedagógus.
113. § (1) A rehabilitációs intézményben elhelyezett jogosultak állapotát folyamatosan figyelemmel kell kísérni. Ha a megállapodásban, a beutaló határozatban foglalt időtartam vagy az elhelyezés ötéves időtartama eltelt, illetőleg pszichiátriai és szenvedélybetegek esetében, ha a jogosult kéri, a 112. § (3) bekezdésében meghatározott szakértői bizottság megvizsgálja a gondozás további szükségességét.
(5) A rehabilitációs intézményi elhelyezés szükségességének a szakértői bizottság által történő vizsgálatával kapcsolatos részletes szakmai szabályokat külön jogszabály tartalmazza.
113/C. § (1) A fogyatékos személyek otthonában élő felnőtt személy állapotát folyamatosan figyelemmel kell kísérni. A 112. § (3) bekezdése szerinti szakértői bizottság az ápoló, gondozó otthonban ellátott fogyatékos személy állapotát, annak változását ötévenként felülvizsgálja. A szakértői bizottság felülvizsgálatának eredményéről az intézmény vezetője tájékoztatja az ellátást igénybe vevő személyt, annak hozzátartozóját, törvényes képviselőjét.
(2) A fogyatékos személy állapotának vizsgálatát a más intézménybe történő áthelyezése előtt az (1) bekezdésben meghatározott időtartamtól függetlenül el kell végezni. Az új intézménybe kerülést követő fél éven belül az intézmény a fogyatékos személyről részletes gyógypedagógiai felmérést végez és ennek alapján elkészíti egyéni fejlesztési tervét.
(3) A felülvizsgálatra vonatkozó részletes szakmai szabályokat külön jogszabály tartalmazza.

1/2000. (I. 7.) SzCsM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (kivonat)
3. § (1) A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy az ellátásban részesülő személyek emberi és állampolgári jogai ne sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesüléséről, az egyén autonómiáját elfogadó, integrációját minden eszközzel segítő, humanizált környezet kialakításáról és működtetéséről.
4. § A személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy
a) az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen,
b) épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést,
c) bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai, az életvitelhez szükséges körülmények feleljenek meg az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának.
5. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménynek rendelkeznie kell
a) ha költségvetési intézmény, alapító okirattal,
b) működési engedéllyel,
c) szervezeti és működési szabályzattal,
d) házirenddel,
e) szakmai programmal,
f) a foglalkoztatottak munkavégzésére vonatkozó munkaköri leírásokkal.
(3) A bentlakásos szociális intézmény belső életének rendjét a házirend tartalmazza. A házirendben kell szabályozni különösen
a) az együttélés szabályait,
b) az intézményből való eltávozás és visszatérés rendjét,
c) az ellátásban részesülő személyek egymás közötti, valamint a hozzátartozóikkal való kapcsolattartásának szabályait,
d) az intézménybe bevihető személyes használati tárgyak körét,
e) az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait,
f) a ruházattal, textíliával, tisztálkodó szerekkel való ellátás, valamint a ruházat és textília tisztításának és javításának rendjét,
g) az intézményi jogviszony megszűnésének szabályait,
h) az egyéni és a közösségi vallásgyakorlásra vonatkozó szabályokat,
i) az intézmény alapfeladatát meghaladó programok, szolgáltatások körét és térítési díját.
6. § (1) Az alapellátást biztosító intézményben az ellátásban részesülő személyekkel közvetlenül foglalkozó dolgozók legalább ötven százalékának, a szakosított ellátást biztosító intézményben legalább nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lennie.
(2) A személyes gondoskodás egyes formáinak szakmai létszámnormáit a 2. számú melléklet tartalmazza.
(5) A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben foglalkoztatottak képesítési előírásait a 3. számú melléklet tartalmazza.
(6) Vezető családgondozói, intézményvezetői, gondozási központvezetői, módszertani osztályvezetői beosztást (a továbbiakban együtt: vezetői beosztás)
c) az ötven férőhely feletti bentlakásos szociális intézménynél,
d) a módszertani feladatok ellátására kijelölt szociális intézménynél
csak az a 3. számú mellékletben meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy tölthet be, aki szociális szakvizsgát tett.
7. § (1) A személyes gondoskodást nyújtó tartós bentlakásos intézményi ellátásban részesülő személyre gondozási tervet kell készíteni. Gondozási tervet kell készíteni azon ellátást igénybe vevő személyre is, aki az átmeneti elhelyezést biztosító intézményi ellátást legalább hat hónap időtartamra veszi igénybe.
(2) A gondozási terv egyénre szabottan határozza meg az ellátásban részesülő állapotának megfelelő gondozási, ápolási, fejlesztési feladatokat és azok megvalósításának módszereit. A gondozási tervet az ellátás igénybevételét követően egy hónapon belül kell elkészíteni.
(3) A gondozási terv típusai
a) az egyéni gondozási terv,
b) az egyéni rehabilitációs program,
c) az egyéni fejlesztési terv.
(6) Az egyéni fejlesztési terv a fogyatékos személyek rehabilitációs intézményében, valamint a fogyatékos személyek otthonában, illetve a lakóotthonban elhelyezett személy részére az egyénre szabott bánásmód leírását, az önellátási képesség fejlesztését tartalmazó dokumentáció. Az egyéni fejlesztési terv az ellátott személyről készített (gyógy)pedagógiai, egészségi és mentális állapotra vonatkozó jellemzés alapján készül.
(7) Ha a rehabilitációs intézményben, a pszichiátriai betegek otthonában, valamint a fogyatékos személyek otthonában ellátott személynek az Szt. 112. § (3) bekezdésében meghatározott szakértői bizottság más szociális intézménybe történő áthelyezését javasolja, az ellátott részére ezen intézménytípusra előírt gondozási tervtípust kell elkészíteni.
8. § (1) A gondozási terv elkészítéséről és az abban meghatározott feladatok teljesítéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
(2) A gondozási tervet, annak módosítását az ellátást igénybe vevő személlyel, illetve törvényes képviselőjével közösen kell elkészíteni. A gondozási terv eredményességének feltétele az ellátást igénybe vevő aktív közreműködése.
(3) A gondozási terv kidolgozását munkacsoport végzi, amelyben az ellátásban részesülő személlyel közvetlenül foglalkozó szakember, valamint az intézményvezető által kijelölt szakemberek vesznek részt (pl. orvos, gyógypedagógus, foglalkoztatás vezető, mentálhigiénés szakember).
(4) A gondozási terv orvosszakmai kérdéseiről az intézmény orvosa pontos és részletes tájékoztatást nyújt az ellátást igénybe vevő részére.

Az egyéni gondozási terv
9. § (1) Az egyéni gondozási terv tartalmazza
a) az ellátott személy fizikai, mentális állapotának helyzetét,
b) az állapotjavulás, illetve megőrzés érdekében szükséges, illetve javasolt feladatokat, azok időbeli ütemezését,
c) az ellátott részére történő segítségnyújtás egyéb elemeit.
(2) Az ellátásban részesülő személlyel közvetlenül foglalkozó szakember folyamatosan figyelemmel kíséri és elősegíti az egyéni gondozási tervben meghatározottak érvényesülését. Az egyéni gondozási tervet kidolgozó munkacsoport évente - jelentős állapotromlás esetén annak bekövetkeztekor - átfogóan értékeli az elért eredményeket, és ennek figyelembevételével módosítja az egyéni gondozási tervet.
10. § (1) Ha az ellátásban részesülő személy állapota miatt ápolásra is szorul, az egyéni gondozási terv részeként ápolási tervet kell készíteni. Az ápolási terv az ápoló-gondozó otthonban elhelyezett személy részére nyújtott, e rendeletben meghatározott ápolási feladatok dokumentációja, amely az ápolásra szoruló személy állapotának javítására vonatkozó feladatokat, illetve az alkalmazható technikákat tartalmazza.
(2) Az ápolási terv tartalmazza
a) az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának leírását,
b) az ápolási tevékenység részletes tartalmát,
c) az ellátást igénybe vevő önellátó képességének visszanyeréséhez szükséges segítő tevékenységet,
d) az ápolás várható időtartamát,
e) szükség szerint más formában biztosítandó ellátás kezdeményezését (ápolóotthoni elhelyezését, fekvőbeteg-gyógyintézeti elhelyezést stb.).
(3) Az ápolási feladatok szakszerű ellátását az intézmény orvosa folyamatosan figyelemmel kíséri.

Az egyéni rehabilitációs program
11. § (1) Az egyéni rehabilitációs program tartalmazza
a) a segítségnyújtás formáit, a rehabilitáció egyes elemeinek meghatározását a segítő folyamatban,
b) a rehabilitációval elérendő rövid és hosszú távú célok meghatározását, a várható eredmények elérésének módját, időtartamát, ütemezését,
c) a hiányzó, vagy korlátozottan meglévő személyes funkciók helyreállítása, pótlása érdekében teendő intézkedéseket,
d) a konfliktushelyzetek kezelésének, megoldásának módjait,
e) szükség esetén az intézményen kívüli élet, vagy a védett környezetben történő életkörülmények kialakításának módjait,
f) az ellátást igénybe vevőnek a társadalomba, a korábbi közösségébe történő visszailleszkedése érdekében szükséges, koordinált intézkedéseket.
(2) A rehabilitációs program eredményeit a programot kidolgozó munkacsoport félévente értékeli, szükség esetén módosítja a programot, meghatározza a további feladatokat.

Az egyéni fejlesztési terv
12. § (1) Az egyéni fejlesztési terv tartalmazza
a) az ellátást igénybe vevő állapotának leírását és az abban bekövetkezett változást, az egyéni fejlődést,
b) az egyénileg szükséges külön szolgáltatásokat, pedagógiai, mentális, egyéb segítségnyújtási feladatokat, azok időbeli ütemezését, a foglalkoztatásban való részvételt,
c) szükség szerint az új szolgáltatás vagy az új ellátási forma igénybevételére való felkészítést,
d) a hiányzó, vagy korlátozottan meglévő személyes funkciók helyreállítása, pótlása érdekében teendő intézkedéseket,
e) a konfliktushelyzetek kezelésének, megoldásának módjait.
(2) Az egyéni fejlesztési tervet kidolgozó munkacsoport félévente értékeli az elért eredményeket, és szükség esetén módosítja az egyéni fejlesztési tervet.
Az intézmény szakmai munkájának értékelése
13. § Az állami fenntartó az Szt. 92/B. §-ában meghatározott feladataira figyelemmel, legalább évente egyszer ellenőrzi és ennek alapján átfogóan értékeli a személyes gondoskodást nyújtó intézmény működését. Az értékelés magában foglalja különösen
a) az intézménybe történő felvétel gyakorlatát, a megkötött megállapodások tartalmi vizsgálatát, szakmai szempontú elemzését,
b) az intézmény feladatainak ellátására vonatkozó szakmai program megvalósulását,
c) az intézmény működésének általános feltételeit, a tárgyi, a személyi, a működési, illetve a szakmai feltételeket,
d) bentlakásos intézmény esetén a gondozási tervek hatékonyságát, eredményességét, összhangban az intézményben folyó ápolási-gondozási munkával,
e) az intézmény szerepét a helyi szociális ellátórendszerben, valamint az ellátotti szükségletek alakulásának ismert tendenciáit.
40. § (1) A szakosított ellátást nyújtó intézményben gondozási egységeket és gondozási csoportokat kell kialakítani.
(2) A gondozási egység a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben elhelyezett személyek ellátásának szervezési alapegysége. A szociális intézményben húsz-ötven fős gondozási egységet kell kialakítani.
(3) A szociális intézményben az elhelyezést igénybe vevők egyéni gondozását tíz-húsz fős gondozási csoportok kialakításával végzik.
(4) Ha egy intézmény keretében több szakosított ellátási forma működik, ellátási formánként külön-külön kell biztosítani az ellátás jellegének megfelelő személyi, tárgyi és szakmai feltételeket.
(5) A bentlakásos intézmény alapfeladatát meghaladó egyéb szolgáltatásokat is nyújthat. E szolgáltatásokat intézményi jogviszonyban nem álló személy is igénybe veheti.
(6) Az (5) bekezdés szerinti szolgáltatásért fizetendő térítés mértékét a külön jogszabályban foglaltak figyelembevételével kell meghatározni.
(7) A 40-62. §-okban foglalt rendelkezéseket a nappali melegedőre, a hajléktalanok átmeneti szállására és éjjeli menedékhelyére, valamint a lakóotthonra nem kell alkalmazni.

Az intézmény tárgyi feltételei
41. § (1) A bentlakásos intézményben biztosítani kell a napi huszonnégy órás szolgálatot, a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket.
(2) A bentlakásos intézményben ki kell alakítani
a) az éjszakai és nappali tartózkodásra (lakhatás),
b) a személyi tisztálkodásra,
c) az étkezésre,
d) az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató, kápolna, imaterem), valamint mentális gondozásra,
e) az egészségügyi ellátás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba),
f) gondozási egységenként legalább húsz négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre,
g) a látogatók fogadására
szolgáló helyiséget.
(4) A bentlakásos intézmény akkor alkalmas gondozási feladatok ellátására, ha
a) a lakószobában egy ellátottra legalább hat négyzetméternyi lakóterület,
b) tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti illemhely
jut és biztosított a folyamatos fűtés- és melegvíz-szolgáltatás.
42. § (1) Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell a 41. § (4) bekezdésének a) pontjában foglaltakat.
(2) Házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani.

Egészségügyi ellátás
50. § (1) A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - biztosítja az ellátást igénybe vevők egészségügyi ellátását.
(2) Az egészségügyi ellátás keretében a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény köteles gondoskodni az igénybe vevő
a) egészségmegőrzését szolgáló felvilágosításáról,
b) rendszeres orvosi felügyeletéről,
c) szükség szerinti ápolásáról,
d) szakorvosi ellátásához való hozzájutásáról,
e) kórházi kezeléséhez való hozzájutásáról,
f) e rendeletben meghatározott gyógyszerellátásáról,
g) gyógyászati segédeszközeinek biztosításáról.
(3) A bentlakásos szociális intézmény a rendszeres orvosi felügyelet keretében biztosítja az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának folyamatos ellenőrzését, az egészségügyi tanácsadást, a szűrést, az orvos által elrendelt vizsgálat elvégzését - ha az intézmény keretei között megoldható -, gyógykezelését.
51. § (1) Az ellátásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását a 9. számú melléklet szerinti nyilvántartó lapon kell rögzíteni.
(2) A bentlakásos intézményben műszakonként az ellátottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót (átadó füzetet) kell vezetni.
52. § (1) Az intézménynek a (2) bekezdés szerinti gyógyszercsoportokból rendelkeznie kell az ellátásban részesülők rendszeres, illetve eseti gyógyszerszükségletéhez igazodó megfelelő mennyiségű készlettel. Az alapgyógyszerkészletet havonta az intézmény orvosa állítja össze az intézmény vezető ápolójának, illetve osztályvezető ápolójának javaslata alapján. Az alapgyógyszerkészlet összeállításánál figyelemmel kell lenni az ellátást igénybe vevők egészségi állapotára, valamint az esetleg előforduló sürgős ellátás esetére is.
53. § (1) Ha a bentlakásos intézményben élő ellátott egészségügyi ellátásban részesül, az ellátást nyújtó orvos a 6/1992. (III. 31.) NM rendelet 2. számú melléklete szerinti egészségügyi személyi lapot (raktári szám: A. 3510-170) kiállítja, illetve vezeti. A dokumentáció vezetésére, kezelésére az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 24. §-ának, 136-137. §-ainak rendelkezései irányadóak.

A mentálhigiénés ellátás biztosítása
54. § (1) A bentlakásos intézmény feladatkörében gondoskodik az ellátást igénybe vevő mentálhigiénés ellátásáról. Ennek keretében biztosítja
a) a személyre szabott bánásmódot,
b) a konfliktushelyzetek kialakulásának megelőzése érdekében az egyéni, csoportos megbeszélést,
c) a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit,
d) a szükség szerinti pszichoterápiás foglalkozást,
e) az ellátottak családi és társadalmi kapcsolatai fenntartásának feltételeit,
f) a gondozási, illetve rehabilitációs tervek megvalósítását,
g) a hitélet gyakorlásának feltételeit, és
h) segíti, támogatja az intézményen belüli kis közösségek, társas kapcsolatok kialakulását és működését.
(2) A bentlakásos intézménynek mindent meg kell tennie az ellátást igénybe vevő testi-lelki aktivitása fenntartásának, megőrzésének érdekében.
(3) Az ellátást igénybe vevő korának, egészségi állapotának, képességeinek és egyéni adottságainak figyelembevételével szükséges szervezni
a) az aktivitást segítő fizikai tevékenységeket (séta, sporttevékenység, fekvőbetegek levegőztetése, ágytorna stb.),
b) a szellemi és szórakoztató tevékenységeket (pl. előadások, olvasás, felolvasás, rádióhallgatás, tévénézés, kártya- és társasjátékok, vetélkedők, zenehallgatás stb.),
c) a kulturális tevékenységeket (pl. rendezvények, ünnepségek, névnapok, színház-, mozi-, múzeumlátogatások, kirándulások, kiállítások stb.).
(4) Az aktivitást segítő tevékenységeket - az ellátást igénybe vevők közreműködésével - előre kell tervezni és a megvalósítás folyamatosságát, rendszerességét biztosítani szükséges.
(5) Az intézményi életformához való alkalmazkodás elősegítése, az igénybe vevők mentálhigiénés ellátásának biztosítása a szociális intézmény valamennyi dolgozójának a feladata.
(6) Az intézmény vezetője, ha az ellátást igénybe vevő gondnokság alá helyezése szükséges, intézkedést kezdeményez a lakóhely szerint illetékes gyámhivatalnál.

A foglalkoztatás megszervezése
55. § (1) A bentlakásos intézmény szervezi a munkavégzésre képes ellátottak foglalkoztatását, valamint a meglévő képességek fejlesztését, szinten tartását. Az ellátást igénybe vevő életkorának és egészségi állapotának megfelelően a foglalkoztatás lehet
a) munkavégzési célú,
b) terápiás célú, képességfejlesztő,
c) képzési célú.
(2) A munkavégzési célú foglalkoztatás formái különösen
a) az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzés,
b) az intézmény közreműködésével más gazdálkodó szervezet részére végzett munka vagy az intézmény által végzett vállalkozási tevékenység,
c) az a) és b) pont alá nem tartozó, más jogviszony keretében történő munkavégzés.
56. § (1) Az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzési célú foglalkoztatás lehet az igazgatási, gazdasági vagy az ellátást igénybe vevők művelődését, szórakozását szolgáló részlegekben, valamint az intézmény közvetlen környezetében, kertben végzett munka.
(2) Az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásért az érintett munkajutalomban részesíthető. A munkajutalom a foglalkoztatás jellegétől függően differenciált, amelynek havi összegét a munkalapon rögzített tevékenység jellege és a munkában töltött idő alapján az intézmény vezetője és a foglalkoztatást vezető szakember határozza meg, azonban havi összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének húsz százalékánál.
(3) Munkajutalomban minden, az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásban részt vevő ellátott részesíthető, függetlenül attól, hogy rendszeres havi jövedelemmel rendelkezik-e vagy sem. Ha az ellátott költőpénzben részesül, a költőpénz összege nem csökkenthető a munkajutalom összegével.
(4) A jutalmazás gyakoriságáról, a jutalomban részesülő személyekről, valamint annak alkalmankénti összegéről a foglalkoztatásban való részvétel figyelembevételével az intézmény vezetője - a foglalkoztatást segítő dolgozók javaslata alapján - határoz.
57. § (1) A terápiás és képességfejlesztő foglalkoztatás célja a megmaradt képességek fejlesztése, szinten tartása. A terápiás foglalkoztatás szervezhető az intézmény környezetében, foglalkoztató helyiségben és az intézményen kívül is.
(2) A terápiás és képességfejlesztő foglalkoztatásból származó eredmény az intézményben nyújtott ellátás színvonalának emelésére, valamint a foglalkoztatásban közvetlenül részt vevők díjazására fordítható. A foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét a házirend határozza meg.
(3) A képességfejlesztő foglalkoztatás szervezésére akkor kerülhet sor, ha a munkavégzés intézményen belüli - házirendben rögzített - feltételei adottak.
(4) Az intézmény vezetője az ellátást igénybe vevő kérésére - indokolt esetben - segítséget nyújt az ellátást igénybe vevő munkaviszony vagy más jogviszony keretében történő rendszeres vagy alkalmi foglalkoztatásához.
58. § (1) Képzési célú foglalkoztatást abban a rehabilitációs intézményben kell szervezni, ahol az ellátást igénybe vevő eredményes rehabilitációjához az szükséges.
(2) A képzési célú foglalkoztatás biztosításánál figyelemmel kell lenni a rehabilitálandó személy képességeire, illetve arra, hogy az a lakóhelyi környezetébe való visszatérést szolgálja, a megszerzett ismeretet hasznosítani tudja az intézményi ellátás megszűnését követően is.

A REHABILITÁCIÓS INTÉZMÉNYEKRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK
68. § (1) A rehabilitációs intézményi keretek között indokolt biztosítani annak a rászoruló személynek az elhelyezését, akinek az egészségi, a pszichés, a mentális, a szociális állapota a rehabilitáció több területén, együttesen zajló, komplex, átfogó segítséget igényel és ennek hatékony megoldása ambuláns formában vagy más intézményi keretek között nem valósítható meg.
(2) A fogyatékos személyek rehabilitációs intézményébe való bekerülést megelőzően pálya- és munkaalkalmassági vizsgálatot kell végezni.
(3) A rehabilitációs intézmény feladata az intézményi ellátást igénybe vevő önálló életvezetési képességeinek kialakítása, illetve helyreállítása, fejlesztése, továbbá a társadalomba történő be-, illetve visszailleszkedésének támogatása és az utógondozás megszervezése.
(4) A rehabilitációs intézményt úgy kell kialakítani, hogy a képzés és foglalkoztatás céljára szolgáló helyiségek alapterülete legalább kétszerese legyen az ellátást igénybe vevő személyek elhelyezésére szolgáló lakóterület előírt alapterületének.
69. § (1) A rehabilitációs intézmény az ellátást igénybe vevők habilitációja, rehabilitációja (a továbbiakban: rehabilitáció) mellett biztosítja szükség szerint a rászorulók egészségi állapota szerinti ápolását, gondozását is. Az ellátást igénybe vevő ápolását, gondozását az intézményben elkülönítetten kell megszervezni.
(2) Az ápolási részlegben ellátott igénybe vevők részére folyamatosan biztosítani kell az ápoláshoz szükséges egészségügyi feltételeket, valamint felszereléseket.
(3) A rehabilitációs intézményben alkalmazott ápolók, szociális gondozók feladatkörét úgy kell kialakítani, hogy munkaidejüket a szükség szerinti ápolási feladatok mellett, többségükben a segítő gondozói feladatok tegyék ki az ellátottak rehabilitációja érdekében.
70. § (1) A rehabilitációs intézmény a komplex rehabilitációs tevékenység részeként az ellátást igénybe vevők életkora, mentális állapota és egészségi állapota szerint, a személyre szabott rehabilitációs programnak megfelelően
a) iskolarendszerű, iskolarendszeren kívüli vagy tanfolyami oktatást, képzést nyújt, valamint szervezi az ezekhez történő hozzájutást, különös tekintettel az integrált oktatás lehetőségének biztosítását,
b) tematikus foglalkozásokat, szocioterápiás eljárásokat, szocializációs programokat szervez,
c) munkavégzési célú foglalkoztatást, képzést vagy képességfejlesztést nyújt,
d) szabadidős, kulturális és közösségi programokat biztosít, illetve szervez,
e) folyamatosan biztosítja az egyénre koncentráló szociális, pszichés és mentális segítséget.
(2) Az iskolarendszerű, iskolarendszeren kívüli vagy tanfolyami oktatást, képzést azon ellátást igénybe vevőknek is meg kell szervezni, akik állapotuk miatt csak egyénileg képezhetők, oktathatók.
71. § A rehabilitációs intézmény vezetője a gondozás megszűnésének várható időpontját megelőző hat hónappal - az utógondozás előkészítése érdekében - megkeresi az ellátott családját, valamint az ellátást igénybe vevő lakóhelye szerint illetékes
a) települési önkormányzat jegyzőjét a családi és lakóhelyi környezetbe történő visszahelyezés előkészítése,
b) megyei, fővárosi munkaügyi központot az esetleges munkavállalási lehetőség elősegítése
érdekében.
 D) Fogyatékosok tartós bentlakást nyújtó intézménye	 	
 - intézményvezető	 1 fő	
 - orvos	 	
 = 100 férőhely alatt	 heti 4 óra	
 = 100-200 férőhely között	 heti 6 óra	
 = 200 férőhely felett	 1 fő	
 - intézményvezető ápoló (100 férőhely felett)	 1 fő	
 - osztályvezető ápoló (50 férőhelyenként)	 1 fő	
 - ápoló, szociális gondozó (100 férőhelyre vetítve)	 	
 = kiskorú fogyatékosok otthona	 40 fő	
 = felnőtt korú fogyatékosok otthona	 36 fő	
 = rehabilitációs intézmény	 18 fő	
 - diétás nővér	 	
 = 200 férőhelyig	 heti 4 óra	
 = 200 férőhely felett	 1 fő	
 - vezető pedagógus	 1 fő	
 - pedagógus vagy szociális, mentálhigiénés munkatárs (200 férőhelyig 50 férőhelyenként, 200 férőhely felett 100 férőhelyenként)	 	
 = felnőtt fogyatékosokat ellátó	 1 fő	
 = kiskorú fogyatékosokat ellátó	 2 fő	
 - mozgásterapeuta	 	
 = 100 férőhelyig	 heti 4 óra	
 = 100 férőhely felett	 1 fő	
 - foglalkoztatásszervező, munkavezető (200 férőhelyig 50 férőhelyenként, 200 férőhely felett 100 férőhelyenként)	 	
 = ápoló-gondozó otthon	 1 fő	
 = rehabilitációs intézmény	 2 fő	
 E) Hajléktalanok tartós bentlakást nyújtó intézménye	 	
 - intézményvezető	 1 fő	
 - orvos	 	
 = ápolást, gondozást nyújtó intézmény	 heti 6 óra	
 = rehabilitációs intézmény	 heti 2 óra	
 - intézményvezető ápoló (100 férőhely felett)	 1 fő	
 - osztályvezető ápoló (50 férőhelyenként)	 1 fő	
 - ápoló, szociális gondozó (100 férőhelyre vetítve)	 14 fő	
 - szociális, mentálhigiénés munkatárs (50 férőhelyenként)	 	
 = ápolást, gondozást nyújtó intézmény	 1 fő	
 = rehabilitációs intézmény	 2 fő	
 - foglalkoztatásszervező (rehabilitációs intézményben 100 férőhely felett)	 1 fő	
 9. Bentlakást nyújtó intézmények 

 

 
- fogyatékosok otthona és rehabilitációs intézmények	 intézményvezető	 Szakirányú szakképzettség 
- felsőfokú szociális alapvégzettség, orvos, teológus, pszichológus 
- felsőfokú egészségügyi vagy pedagógus végzettség mellett 
    = szociális menedzseri 
    = szociális igazgatási 
szakirányú végzettség 
- továbbá: gyógypedagógus, pszichopedagógus 
Szakirányú szakképzettség hiányában 
- pedagógus, jogász, felsőfokú egészségügyi végzettség 	
 
   - 100 férőhely felett 
   - 100 vagy ez alatti férőhely esetén	 részlegvezető	 - azonos az intézményvezetőre vonatkozó képesítésekkel 
- továbbá: szociális gondozó és szervező, szociális asszisztens, mentálhigiénés asszisztens	

188/1999. (XII. 16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről (kivonat)

A szociális intézmény működésének engedélyezése
2. § (1) Szociális intézmény működési engedély alapján működtethető.
b) bentlakásos szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal (a továbbiakban: Hivatal) vezetője adja ki.
(3) Ha a szociális intézmény alapellátást, nappali ellátást és bentlakásos intézményi ellátást is nyújt, a működési engedélyről a (2) bekezdésben foglaltak szerint külön-külön kell dönteni.
(4) Ha a fenntartó a szociális intézmény székhelyén kívül a telephelyén is személyes gondoskodást nyújtó intézményi tevékenységet kíván folytatni, a telephely működéséhez a - (2) bekezdés szerint - külön működési engedélyt kell kérni. Székhely alatt az intézmény központi ügyintézésének helyét, telephely alatt az intézmény székhelyétől különböző helyen lévő, legalább tíz, de legfeljebb százötven fő személyes gondoskodást nyújtó intézményi ellátásának a helyét kell érteni.
8. § (1) A működést engedélyező szerv a szociális intézmény működési engedélyét módosítja, ha a szociális intézmény
a) neve,
b) ellátási területe
megváltozik,
c) férőhelyének száma öt százalékot meg nem haladó mértékben emelkedik, illetve csökken.
(2) Az intézmény működésének engedélyezését ismételten kérelmezni kell, ha a szociális intézmény
a) fenntartója megváltozik,
b) személyes gondoskodást nyújtó székhelye, telephelye megváltozik,
c) férőhelyének száma öt százalékot meghaladó mértékben emelkedik,
d) más szociális szolgáltatást kíván nyújtani, mint amit a működési engedélyében szereplő Szt. szerinti besorolása ellátási forma és típus szerint lehetővé tenne.