Jelentés
 az OBH 655/2000. számú ügyben

Előadó: dr. Rosta Márton

Csekély mértékű alkotmányos visszásságot okoz az Alkotmány 18. §-ában rögzített egészséges környezethez való joggal összefüggésben a Magyar Államvasutak Részvénytársaság, ha a közlekedő vonatok vezetői a balesetveszélyes vasúti kereszteződésekben továbbra is a forgalmi szituáció által megkívánt körülmények között rendszeresen használják a figyelmeztető kürtjelzést.

A panaszos, Balatonzamárdi üdülőtelek-tulajdonos az Országgyűlési Biztosok Hivatalához előterjesztett panaszában sérelmezi, hogy az üdülőtelke végében közlekedő vasúti szerelvények a Zamárdi Vasút utcai közúti kereszteződéshez érve hangos kürtjelzéssel figyelmeztetik a gyalogosokat a vonatszerelvény közelgő érkezésére.

A vasútról szóló 1993. évi XCV. törvény (Vtv.) 9. § (4) bekezdése értelmében a vasúti közlekedés biztonságára vonatkozó alapvető szabályokat - rendeletben - a miniszter, a részletes belső szabályzatot a hatóság jóváhagyásával - a rendelet alapján - az üzemben tartó állapítja meg.
Az Országos Vasúti Szabályzat kiadásáról szóló 28/1994. (X.28.) KHVM rendelet 5.2.2.3. pontja értelmében az útátjáróban a vonat közeledését a közúton közlekedők számára jelző fénysorompónak, illetve fény és félsorompónak úgy kell a jelzést adnia, hogy a közúton a szintbeni kereszteződésben tartózkodók, illetve ( féktávolságon belüli észlelés esetén) a jelzés megjelenésével egyidejűleg behaladók a kereszteződés területét a vonat érkezése előtt elhagyhassák. 
A (Vtv.) értelmében az üzemben tartó (MÁV) további  - a közlekedés biztonságát elősegítő - szabályokat állapíthat meg, figyelembe véve az adott kereszteződés egyedi közlekedésforgalmi helyzetét. 
A vizsgált vasúti kereszteződés a balatoni üdülőterület egyik legforgalmasabb vasúti kereszteződése, nagyszámú gyalogosforgalommal. Sajnálatos módon a gyalogosok - figyelmen kívül hagyva a fénysorompó piros jelzését - gyakran az érkező vonat előtt "átszaladnak" a kereszteződésben, ráadásul sokan - felelőtlenül - nem  a kijelölt útátjárókon, hanem a legkülönbözőbb helyeken járnak, át, emiatt a mozdonyvezetők kénytelenek a kürtjelzést alkalmazni. Sok esetben ez az egyetlen lehetőség a tragédiák elkerülésére a vonatok hosszú fékútja miatt.

Az ügyben két alkotmányos alapjog "konkurál" egymással: az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez, és emberi méltósághoz való jog, illetve az Alkotmány 18. §-ában rögzített egészséges környezethez való jog. 
Az élethez és az emberi méltósághoz való jog - mint azt az Alkotmánybíróság is megállapította - az egyéb alapjogok forrásául és feltételéül szolgáló, sérthetlen és elidegeníthetetlen alapjog, melynek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelezettsége.
Jelen esetben az emberi élet fokozott védelmét, baleset-megelőzési kötelezettségeinek teljesítését - a forgalmi, közlekedéstechnikai feltételek adott körülményei között - a MÁV csak az egészséges környezethez való jog minimális sérelmével tudja megvalósítani. Azonban egy esetleges közúti katasztrófa elkerülése érdekében a  MÁV nem mondhat le a kürtjelzés használatáról, annak ellenére sem, hogy ez eseti, pár másodperces kellemetlen hangeffektust idéz elő a környezetben.

Fentiekre tekintettel megállapítom, hogy a MÁV eljárása csekély alkotmányos visszásságot okoz, de a közlekedésbiztonsági lehetőségek maradéktalan használatával biztosítja egy kiemelt alkotmányos alapjog, az élethez való jog érvényesülését, eljárásomat befejezettnek tekintem, ajánlást nem teszek.

Budapest, 2000.
Gönczöl Katalin