OBH 5892/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Pásztor Imre

A vizsgálat megindulása
	A MH 59. Szentgyörgyi Dezső Harcászati Repülőezred tizenkét közalkalmazottja panaszában sérelmezi, hogy - a többi száztizenhét munkatársukkal ellentétben - ők nem kapnak veszélyességi pótlékot. 1997. szeptember 3-ától összesen huszonhárom parancsot adott ki az alakulat parancsnoka, amelyben újabb és újabb közalkalmazotti csoport kapta meg a veszélyességi pótlékot. Több olyan közalkalmazott is van, aki visszamenőleg is megkapta azt. Panaszosok leírják azt is, hogy kérelmüket az alakulat parancsnoka megértéssel fogadta és azonnali intézkedést helyezett kilátásba, de az elmaradt. Újabb kirívó fejleménynek tartják, hogy egy esetben a parancsnok olyan személyeknek adott béremelést, "kompenzálás" címén, akik addig nem kaptak veszélyességi pótlékot. A 95% -5 %-os különbséget feltűnő aránytalanságnak tartják.
	A panasz alapján felmerült a jogállamiságból fakadó jogbiztonság és a diszkrimináció tilalmának megsértéséből eredő alkotmányos jogsérelem veszélye, ezért került sor a vizsgálatra.

A vizsgálat lefolytatása
	Az ügyben megkerestem a honvédelmi minisztert, aki a panasz tárgyának jelentőségét felismerve, kiterjesztette a vizsgálatot húsz másik olyan alakulatra, ahol hasonló munkafeltételek vannak. A vizsgálatban részt vett a minisztérium Munkavédelmi és Munkaügyi Ellenőrzési Hivatala, a Központi Pénzügyi és Számviteli Hivatala, valamint a Magyar Honvédség Egészségvédelmi Intézete.

A vizsgálat megállapításai
	Alapvető tény, hogy a repülő- és radar eszközöket üzemeltető szervezetek egészségkárosító kockázatának kitett és minősített beosztásainak száma háromszor-négyszer magasabb az egyéb szervezetek minősített beosztásai számánál. A repülőezrednél az illetménypótlékra jogosító beosztások aránya 96%, mert itt van a legtöbb olyan veszélytényező, mint a vegyi anyagok (47%), a nem ionizáló sugárzás (35 %), zaj, vibráció (6 %), a többi pszichikai és földalatti illetve biológiai tényező. Ezért nem csak a panaszosok szolgálati helyén magas a jogosultak aránya, hanem átlagosan 90 % fölött van mindenütt.
	A munkakörök minősítési rendjét az 53/1996. (HK 22.) HM számú utasítás szabályozza, amely utasítás ebben a tárgyban minősítési kényszert ír elő. A MH Egészségvédelmi Intézete állapítja meg a kockázati tényezőket és a parancsnok azt figyelembe véve parancsban rendeli el a pótlék kifizetését.
	A panaszosokkal kapcsolatban az egészségvédelmi intézet azért nem állapította meg az egészségi ártalom veszélyét, mert olyan beosztásban vannak, amely tevékenységre nem terjed ki ez a veszélyeztetettség. Ilyen a gépíró, a személyügyi előadó, a mozgósítási előadó, a könyvtáros és a logisztikai munkakört ellátó személy.
	Az 1992. évi XXXIII. törvény 72. §-ában meghatározott illetménypótlék alkalmazása tárgyában kiadott HM utasítás szabályozási rendszere így nem tartalmaz visszásságot és annak közvetlen veszélyét sem. Megfelelő szervezetek biztosítják a folyamatos minősítést és annak ellenőrzését. Végül nem lehet visszásság alapja az sem, hogy ezeknél a valóban - éppen a veszélyességük miatt - speciális egységeknél és alakulatoknál ilyen magas a pótlékra jogosultak aránya.
	Mindezek alapján megállapítottam, hogy a visszásság veszélyének gyanúja nem igazolódott be, ezért a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. december 18.

Gönczöl Katalin