OBH 5809/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos sérelmezte, hogy V. Zoltán ellen, hamis vád miatt tett feljelentése ügyében az ügyészi szervek ellentmondásos és a tényeknek nem megfelelő indoklással szüntették meg a nyomozást. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog: 
Jogállamiság, jogbiztonság (Alk. 2. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
5. § (1) A hatóságok feladata, hogy az eljárás minden szakaszában a tényállást alaposan és hiánytalanul tisztázzák, a valóságnak megfelelően állapítsák meg, a terhelő és mentő, valamint a büntetőjogi felelősséget súlyosító és enyhítő körülményeket egyaránt figyelembe vegyék. Fel kell deríteni azokat az okokat és körülményeket is, amelyek a bűncselekmény elkövetését közvetlenül lehetővé tették.
61. § (4) A kétséget kizáróan nem bizonyított tényt a terhelt terhére értékelni nem lehet.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
233. § (1) Aki
a) a hatóság előtt mást bűncselekmény elkövetésével hamisan vádol,
b) más ellen bűncselekményre vonatkozó koholt bizonyítékot hoz a hatóság tudomására,
bűntettet követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
(2) A büntetés öt évig terjedő szabadságvesztés, ha a hamis vád alapján büntetőeljárás indul.
(3) Ha a hamis vád alapján a vádlottat elítélik, a büntetés két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztés.

Megállapított tényállás:
	A panaszos által beadványához mellékelt iratok alapján a következőket állapítottam meg:
	A Pécsi Rendőrkapitányság a panaszos ellen nyomozást rendelt el lopás vétsége miatt, mert 1998. június 26-án elvitte V. Zoltán háza elől az általa V. Zoltánnak 1998. május 10-én eladott személygépkocsit. A nyomozást a Pécsi Városi Ügyészség 1999. január 8-án kelt határozatával a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 139. § (1) bekezdés b) pontja alapján - bizonyítottság hiányában - megszüntette. A határozat indoklása szerint a nyomozás során nem volt tisztázható, hogy a feljelentő a vételárat kifizette-e, illetve nem volt megnyugtató módon eldönthető a gépkocsi tulajdonjoga. A határozat ellen a panaszos jogi képviselője útján panaszt jelentett be. A Baranya Megyei Főügyészség a panasznak helyt adott, a Pécsi Városi Ügyészség határozatát a rendelkező részt és az indoklást is érintve megváltoztatta és 1999. március 8-án kelt határozatával a nyomozást bűncselekmény hiányában szüntette meg. A Főügyészség megállapította azt is, hogy a nyomozóhatóság törvényesen adta ki a lefoglalt gépkocsit V. Zoltánnak. 
	A panaszos a nyomozást megszüntető határozat kézhezvételét követően feljelentést tett V. Zoltán ellen a Btk. 233. § (2) bekezdés a) pontja szerint büntetendő, büntetőeljárást eredményező hamis vád bűntette miatt.
	A Baranya Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal 1999. június 29-én megszüntette a nyomozást, mert az ügyben nem volt megállapítható bűncselekmény elkövetése. A Nyomozó Hivatal megállapította, hogy a V. Zoltán feljelentésében foglalt tényállítások a valóságnak megfeleltek. A panaszos ténylegesen elvitte a vitatott tulajdonjogú gépkocsit és ezt a nyomozás során is elismerte. A feljelentés valós tartalmára tekintettel nem volt megállapítható a hamis vád, annak ellenére, hogy a panaszossal szemben bűncselekmény hiánya miatt szüntették meg a nyomozást.
	A nyomozást megszüntető határozat ellen a panaszos jogi képviselője által bejelentett panaszt a Pécsi Városi Ügyészség 1999. július 13-án elutasította.
	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában sérelmezte, hogy hamis vád miatt tett feljelentése ügyében a nyomozást megszüntették, így V. Zoltán jogi következmények nélkül meghurcolhatta. 

A vizsgálat megállapításai:
	A nyomozóhatóság meghallgatta a gépkocsi előző tulajdonosát, aki elmondta, hogy a gépkocsit a panaszosnak adásvételi szerződés készítése nélkül adta el. Néhány nap múlva került sor a szerződés írásba foglalására, azonban ekkor már - a panaszos kérésére - V. Zoltán nevét írták a szerződésbe vevőként. A szerződés egyik tanúja a panaszos volt. A Pécsi Városi Ügyészség álláspontja szerint a nyomozati iratokból egyértelműen megállapítható volt, hogy a szóban forgó gépkocsi tulajdonosa a szerződésre tekintettel V. Zoltán volt.
	A panaszos a szerződés aláírása után kb. másfél hónappal - mivel állítása szerint V. Zoltántól nem kapta meg a teljes vételárat - több tanú előtt lezajlott szóváltást és tettlegességet követően elvitte a gépkocsit V. Zoltán lakása elől. V. Zoltán emiatt tett feljelentést a panaszos ellen.
	Az ügyészség a panaszos cselekményét - panaszának helyt adva - úgy értékelte, hogy azt nem eltulajdonítási célzattal hajtotta végre, ezért a büntetőeljárást bűncselekmény hiányában megszüntette. A hamis vád miatt tett feljelentés ügyében azért került sor a nyomozás megszüntetésére, mert a feljelentett cselekmény, a feljelentésben foglaltaknak megfelelően a valóságban megtörtént. Az indoklást a nyomozóhatóság határozata is megfelelő részletességgel tartalmazta. 
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot. A vizsgálat során nem állapítottam meg olyan adatokat, amelyek arra utaltak volna, hogy a Nyomozó Hivatal átlépte a mérlegelési jogkör alkotmányos korlátait.	
	A fentiek alapján a panasz ügyében alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot lezárom.

Budapest, 2000. március 24.

Dr. Polt Péter