OBH 5733/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Nagy Tiborné

Az eljárás megindulása:
	A panaszos egy II. kerületi ingatlana övezeti besorolását sérelmezte, illetve azt, hogy az ezzel kapcsolatos beadványaira, cseretelek kérelmeire nem kap választ a Főpolgármesteri Hivataltól. 
	Vizsgálatomat az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz, a 13. § (1) bekezdésében foglalt tulajdonhoz való jog megsértésének gyanúja miatt indítottam.
Vizsgálatomban a Főváros főpolgármesterét kerestem meg.

Alkalmazott jogszabályok:
•	1997. évi LXXVIII. tv. az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.)
•	1964. évi III. tv. az építésügyről
•	1957. évi IV. tv. az államigazgatási eljárás általános szabályairól (Áe.)
•	253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési követelményekről (OTÉK)
•	Országos Építésügyi Szabályzat (OÉSz)
•	Budapesti Városrendezési Szabályzat (BVSz)

A megállapított tényállás:
	A panaszos telke a Kőhegyi út folytatásában lévő 1481 m2 "nadrágszíj parcella", amelynek kb. 40. %-a 05K lakóövezetbe, kb. 60 %-a 72-es erdő övezetbe tartozott a Főváros Általános Rendezési Terve szerint. A teleknek 05K övezetbe eső része kb. 600 m2. A telket - lévén a Kőhegyi út egyenes folytatása - útként használják.
Az ingatlan műemlékvédelem alatt is áll, mint "Mátyás király vadaskertjének falai".
A telket a panaszos testvéreivel 1985-ben örökölte, és utána örökösödési adót is fizetett.
Az FSZKT az ingatlant 1999. január 1-től E-TG turisztikai erdő övezetbe sorolta, amely be nem építhető terület.
	A panaszos többször levélben fordult a főváros különböző tisztségviselőihez, legutóbb a főépítészhez, aki a választ szóban megadta - ahogy azt később, az Országgyűlési Biztosok Hivatalában folyó vizsgálatban közölte -, de írásban nem.
A vizsgálatban a főpolgármester megkeresésemre, majd sürgetésemre sem válaszolt 2000. április 11-től 2001. január 29-ig, amikor is dr. Tiba Zsolt főjegyző úr arról értesített, hogy a panaszosnak a választ a 2000. augusztus 31-én a Vállalkozási és Vagyonkezelési Ügyosztály megadta. "Ügyintézői figyelmezetlenségre" vezethető vissza, hogy erről a kivizsgálást kérő országgyűlési biztost nem értesítették. Ezért az érintett hivatali részlegek vezetőit a főjegyző figyelmeztetésben részesítette.
	A biztosi vizsgálat nyomán a panaszosnak adott válaszban tájékoztatták őt az ingatlana korábbi és jelenlegi övezeti besorolásáról, és hogy azt a korábbi besorolás és a BVSz szabályai szerint sem lehetett beépíteni. Közölték azt is, hogy cseretelket adni a kért területből nem áll módjukban, mivel az nem a Főváros Önkormányzatáé. Az egy azonos beadványára küldött tájékoztatás azonban  a továbbiakban a Főváros részéről a következő: 
Főépítész, 2000. június: "... megkeresésére, valamint az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felhívására az alábbiakban tájékoztatom. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 30. §-a alapján természetesen kezdeményezhető kártalanítás. Beadványát és válaszunkat a Vállalkozási és Vagyonkezelési Ügyosztálynak intézkedés céljából átadjuk."
	Vállalkozási Ügyosztály, 2000. augusztus 31.:  ".... sem az 1964. évi III. törvény, sem az 1997. évi LXVIII. törvény rendelkezései nem adnak lehetőséget az építési jogok korlátozása, vagy lehetetlenné tétele miatti csereingatlan adásával történő kártalanításra, vagy korlátozási kártalanítás fizetésére".

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos ingatlana alakja, mérete és elhelyezkedése folytán az övezeti besorolástól függetlenül nem volt, és most sem beépíthető. E tekintetben a Főváros különböző válaszai helytállóak.
	Megállapítható volt azonban, hogy az állam és az önkormányzat, a "köz" részéről eljárók ellentmondó és nem kielégítő intézkedéseikkel, válaszaikkal és ezzel összefüggésben mulasztásaikkal folyamatosan bizonytalanságban és tévedésben tartották a panaszost. 
	Amennyiben a telek alakja, nagysága stb. folytán nem felelt meg az építési telekre vonatkozó követelményeknek, de (részben) 05K építési övezetbe tartozott, akkor a Fővárosi Önkormányzat által kiadott hivatalos helyszínrajzon - Általános Rendezési terv kivonaton - szereplő "A telek szabályozása, rendezése megtörtént" - miként értelmezhető?
	A Főváros főépítésze azt is közölte a panaszossal, hogy az FSZKT szerint "a területet érinti egy tervezett főútvonal (?!), amelynek azonban a pontos nyomvonala még nem került végleges meghatározásra".
	Az ingatlan-nyilvántartás kert művelési ág ismeretlen okból változott "kivett" területre. A tényleges használat évtizedek óta út. Ha út volt, és valójában forgalomképtelen, mi után vetettek ki rá örökösödési adót? Ha út évtizedek óta, miért nem vizsgálta senki az elbirtoklás esetleges bekövetkeztét? Ha út, és az FSZKT tervezetében mint ilyen szerepelt, miért lett belőle a jóváhagyott keretszabályzatban E-TG turisztikai erdő?
	A panaszos értesüléseivel ellentétben az ingatlanokkal közvetlenül határos telek nem lakóövezet, hanem IZ jelű, jelentős zöldterületű intézményterület. Nem a Főváros Önkormányzatának tulajdona, ebből cseretelket ezért valóban nem adhat. A telket, mint utat, főként a szomszédos repülőtér megközelítésére használják. A panaszos próbálkozása a ténylegesen még telekként - akár erdő, akár kert - sem használható ingatlana cseréjére vagy a kártalanításra évek óta tart.
	Az 1990 óta a településrendezéssel összefüggő kártalanítás szabályozása állandóan változott. A késedelmes és nem pontos válaszok, a cseretelek konkrét területhez kötődő, így nem teljesíthető kérése azt eredményezte, hogy az évek alatt a panaszos rendelkezésére álló lehetőségeket sem használhatta ki. Ehhez járult, hogy bár ténylegesen közterületként használják a telket, azt a - feltehetően a kisajátítás költségeinek "megspórolása" érdekében úgy kezelik, mintha kizárólag a repülőtér használná.
	A panaszos azt is kifogásolta, hogy a rendezési terv kivonaton értesítése nélkül tüntették fel a műemléki védettséget. "Eljárt a műemlékvédelmi hatóságnál, ahol tájékoztatták, hogy a földrészlet valóban védelem alatt áll." Erről egy "tájékoztatás"-t írásban is kiadtak.
	Megállapítottam, hogy a létező védettségek feltüntetése a (mindenkori) rendezési terv tartalmi kelléke, tehát ha arról kivonat készül, azt azon is fel kell tüntetni. Ehhez a tulajdonosok hozzájárulása nem szükséges.
	A védettség tényét az ingatlan-nyilvántartásba is be kell jegyeztetnie a műemlékvédelmi hatóságnak, de a bejegyzés elmaradása a védettséget nem érinti.
Mivel a teleknek sem a tulajdonjogát, sem a használatát, sem beépíthetőségét nem befolyásolja a védettség ténye (fentiek szerint amúgy sem beépíthető), a védettséggel kapcsolatos további vizsgálatot nem tartottam szükségesnek.
	Megállapítottam azt is, hogy a panaszos évek óta tartó próbálkozásai során már a korábbi - részben 05K, részben 72-es - övezeti besorolás ellen tiltakozott. Tulajdonjogának sérelmét abban látta, hogy a 72-es erdő övezetbe sorolás miatt nem építhető be a telek, mert így nincs meg a beépíthető minimális teleknagyság. (Ami csak részben igaz, mert a telek alakját és útként való használatát az sem változtatta volna meg, ha teljes terjedelmében a 05K övezetbe tartozik.) Ezek a kérelmei nem nyertek sem elintézést, sem az akkor hatályos rendelkezések szerinti választ, csak tájékoztatást a jövőbeni rendezési terv változásról, amely azután az FSZKT életbelépésével meg is valósult.
	Megállapítottam, hogy a panaszosnak az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében foglalt tulajdonhoz való joga sérült. Azonban e tulajdonhoz való jog sérelméről nem állítható egyértelműen, hogy valamely hatóság (vagy közszolgáltató) intézkedése vagy mulasztása idézte volna elő. Az, hogy a tulajdonos az ingatlana használatában korlátozott, nem vitás. Azonban, hogy mi lenne a jogszerű használat és abban ki, mivel korlátozza és ezért kinek kell kártalanítania őt; hogy a helyzete mennyiben a településrendezéssel, és mennyiben az évtizedek óta tartó birtokháborítással függ össze; hogy a birtokában háborítják-e vagy már elbirtokolták azt, csak polgári peres úton tisztázható.
Ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján a panaszos tulajdonjogával összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg, ajánlást nem teszek.
	Megállapítom azonban, hogy a Főváros Önkormányzata részéről eljárók késedelmes és még egymásnak is ellentmondó tájékoztatásai, a területrendezéssel, védettséggel összefüggő adatok hiánya az ingatlan-nyilvántartásban; a rendezési terv kivonaton a "telek szabályozása, rendezése megtörtént" feltüntetése; az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált, a jogállamiság részét képező jogbiztonsághoz való joggal kapcsolatos visszásságot eredményezett.

Ezért kezdeményezem, hogy
•	a Főváros Főpolgármestere intézkedjék az FSZKT-vel összefüggő területrendezési előírások, korlátozások, ingatlan-nyilvántartási bejegyeztetéséről,
•	a hivatalához érkezett beadványok érdemi, határidőben történő megválaszolásáról. 
Arról, hogy a Főváros nevében nyilatkozók azonos álláspontot képviseljenek - mert ez az álláspont csak az Önkormányzaté lehet, amely ugyanabban a kérdésben nem lehet többféle.

Budapest, 2001. március 6.

Gönczöl Katalin