OBH 5673/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

Egy panaszos 1999. július 27-én kelt beadványával azért fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert véleménye szerint a fogyasztók által a gázszolgáltatónak, a MATÁV-nak illetve a Távfűtőműveknek fizetett alapdíj olyan szolgáltatásnak minősül, amelyért ezek a közüzemi szolgáltatók nem nyújtanak ellenszolgáltatást. A panaszos annak a véleményének adott hangot, hogy az áru vagy szolgáltatás árában a szolgáltatás teljes árának szerepelnie kell, mivel bármely rendszert mindenki olymértékben rongál, amilyen mértékben használ.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. §-a alapján a piacgazdaság részének tekinthető szerződési szabadság sérelmének gyanúja miatt indítottam vizsgálatot. Megkeresésemre a Budapesti Távhőszolgáltató Részvénytársaság jogtanácsosa arról tájékoztatott, hogy a főváros XVI. kerületében, ahol a panaszos lakik, távhőszolgáltatás nincs. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. 16.§-ában foglalt rendelkezés értelmében a hatóság intézkedése, mulasztása által okozott sérelem fennállta, de legalábbis az az által való érintettség eljárási feltételnek minősül. A sérelem elszenvedése, illetve a sérelme általi érintettség alapozza meg a beadvány benyújtására való jogosultságot. Az olyan beadványokat, amelyeket nem az arra jogosult terjesztett elő, az országgyűlési biztos elutasíthatja.  Tekintettel arra, hogy a panaszos - általa használt, távfűtéssel ellátott lakás hiányában - semmilyen, a Fővárosi Távhőszolgáltató Rt. által alkalmazott intézkedés által nem érintett, a beadványt érdemi vizsgálat nélkül elutasítottam. A vizsgálatot lezáró jelentés kézhezvétele után a panaszos arról tájékoztatott, hogy feleségének és lányának is van - a város két különböző pontján - távfűtéssel ellátott lakása, ők pedig teljes mértékben egyetértenek a beadványban megfogalmazottakkal. Ez utóbbi tényt a panaszos felesége és lánya egy általuk aláírt külön nyilatkozattal igazolták. A nyilatkozatokat olyannak tekintettem, mint amelyek egy önálló vizsgálat lefolytatását kérik mostmár kifejezetten a távfűtési díjjal kapcsolatban. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ában foglalt rendelkezés alapján ezért az ügyben új eljárást indítottam. 
Eljárásom során tájékoztatást kértem a Budapesti Távhőszolgáltató Rt. vezérigazgatójától, hogy pontosan mely szolgáltatás ellenszolgáltatásának tekinthető a távhő alapdíj.

A megállapított tényállás

A Budapesti Távhőszolgáltató Részvénytársaság kereskedelmi igazgatója és szóvivője a következőkről tájékoztattak: A főváros területén fizetendő alapdíjra vonatkozó szabályokat a Fővárosi Közgyűlés rendeletben állapítja meg. A távhőszolgáltatásnál az alapdíj a szolgáltató energia nélküli költségeinek fedezetét szolgáltató díj, melyet a fogyasztó nem a fogyasztás arányában, hanem a hőigényével arányosan fizet. Olyan mértékű alapdíjat állapít meg illetve alkalmaz a szolgáltató, amilyen mértékben a fogyasztó a szolgáltató kapacitást leköti. Az alapdíj ellenében nyújtott szolgáltatás az, hogy az adott hőigény mértékéig a szolgáltató az év bármely pillanatában szolgáltatásra kész, az adott kapacitást másnak el nem adhatja, azt csak az adott fogyasztó számára tartja fenn. Az alapdíjat meghatározó költségek a szolgáltatónál sem a fogyasztással (forgalommal) arányosan merülnek fel.

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 

201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

19. § (1) Az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat eredményéről, illetve esetleges intézkedéséről a beadványt tevőt értesíti.
(2) Az országgyűlési biztos a nyilvánvalóan alaptalan, továbbá az ismételten előterjesztett és érdemben új tényt, adatot nem tartalmazó beadványt elutasítja, a nem jogosult által, valamint a névtelenül benyújtottat pedig elutasíthatja. Az elutasítást minden esetben indokolni kell.

A távhőszolgáltatásról szóló 1998. évi XVIII. törvény végrehajtására kiadott 1/1999. (I. 1.) Korm. rendelet
11. § (1) A közüzemi szerződésnél fogva a távhőszolgáltató köteles lakossági fogyasztás esetén a fogyasztási helyen, egyéb fogyasztás esetén a csatlakozási ponton, a szerződésben meghatározott feltételek szerinti távhővel a fogyasztó rendelkezésére állni, a fogyasztó pedig jogosult a közüzemi szerződésben rögzített feltételek szerint távhőt vételezni.
(4) A fogyasztó a közüzemi szerződésben lekötött hőteljesítménynek a közüzemi szerződésben, illetőleg a települési önkormányzat képviselő-testületének rendeletében meghatározott alapdíját (teljesítménydíját) akkor is köteles a távhőszolgáltató részére megfizetni, ha távhőt nem vételezett.

43/1999. (IX. 23.) Főv. Kgy. rendelet a Budapest főváros területén érvényesülő távhőszolgáltatási díjak megállapításáról, valamint az ár- (díj-) alkalmazási feltételekről

Általános szabályok
2. § A Tszt. a távhőszolgáltatási közüzemi szabályzat (TKSZ) és az ár- (díj-) alkalmazási feltételek alkalmazása szempontjából
a) a hődíj a távhőszolgáltatónak a távhő szolgáltatásával összefüggő vásárolt hőenergia, valamint a távhőszolgáltató hőtermelésének tüzelőanyag felhasználásából adódó költségét fedező díj,
b) az alapdíj a távhőszolgáltató hődíj nélküli költségeit, indokolt kiadásait fedező díj,
c) az átalánydíj az alapdíj és a hődíj légm3-re, illetve vízm3-re vetített egységnyi összege,

Távhő-szolgáltatási díj

4. § (1) A mérés szerinti távhőszolgáltatásért a fogyasztó alapdíjat és hődíjat, az átalány szerinti távhőszolgáltatásért átalánydíjat (a továbbiakban együtt: távhő-szolgáltatási díj) köteles fizetni a mellékletben foglaltaknak megfelelően.
(2) Az alapdíj
a) ha a fogyasztói hőközpont a távhőszolgáltató tulajdonában, illetőleg üzemeltetésében van, vagy ha a távhőszolgáltatás szolgáltatói hőközpontból történik, a távhőszolgáltatóval kötött általános közüzemi szerződésben meghatározott légtérfogat (lm3),
b) ha a fogyasztói hőközpont a fogyasztó tulajdonában és üzemeltetésében van, a távhőszolgáltatóval kötött közüzemi szerződésben lekötött legnagyobb hőteljesítmény (MW)
után naptári évre fizetendő éves díj.
(3) Amennyiben a távhőszolgáltatás a (2) bekezdés a) pontja szerint valósul meg és
a) csak fűtési célra irányul, fűtési alapdíjat,
b) csak használati melegvíz-szolgáltatásra irányul, használati melegvíz-alapdíjat,
c) csak vízfelmelegítésre irányul, vízfelmelegítési alapdíjat,
d) fűtési célra és használati melegvíz-szolgáltatásra irányul, együttes alapdíjat,
e) fűtési célra és vízfelmelegítésre irányul, együttes távhőszolgáltatási alapdíjat
kell fizetni.
(4) Ha a lakossági fogyasztó év közben köt vagy mond fel mérés szerinti általános közüzemi szerződést [TKSZ 19. § (1) bekezdés], a szerződéskötés, illetőleg felmondás évében a naptári évre számított alapdíjnak csak az arányos részét kell megfizetnie. Ha az egyéb fogyasztó év közben
a) köt egyedi közüzemi szerződést, az alapdíjnak a szerződéskötés évében csak az arányos részét,
b) mond fel egyedi közüzemi szerződést, a felmondás évében az alapdíjat a naptári év végéig
kell megfizetnie.
7. § (1) A távhőszolgáltató által biztosított gőzszolgáltatásért az egyéb fogyasztónak az egyedi közüzemi szerződésben lekötött legnagyobb hőteljesítménynek megfelelő alapdíjat (Ft/MW/év) és a vételezett gőz mennyiségéért hődíjat (Ft/GJ) és csapadékvízdíjat (Ft/m3) kell fizetnie.
(4) A távhőszolgáltató az egyedi közüzemi szerződésben az egyéb fogyasztó részére fenntartott, de igénybe nem vett hőteljesítmény-képességért az alapdíj felét fenntartási különdíjként számítja fel.

A vizsgálat megállapításai
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19.§ (2) bekezdésében foglalt rendelkezés szerint az országgyűlési biztos a nyilvánvalóan alaptalan beadványt elutasítja. A beadvány nyilvánvaló alaptalansága azt jelenti, hogy a tények, a jogi okfejtés és az esetleges sérelem között nincs összefüggés, vagy nem úgy áll fenn az összefüggés, ahogy azt a  panaszos felvázolta, illetve, hogy a beadványban leírtak nem azonosak a valós tényekkel, esetleg a beadvány alapjául szolgáló jogi okfejtés nincs összhangban a jogszabályi rendelkezésekkel. A vizsgált ügyben az eljárásomat megindító beadvány kifejezetten arra az érvelésre épült, hogy a Távfűtőműveknek fizetett alapdíj olyan szolgáltatás, amelyért ez a közüzemi szolgáltató nem nyújt ellenszolgáltatást. A szolgáltatás a polgári jogban az a vagyoni értékű magatartás, amelyet a szerződés kötelezettje a szerződés alapján tanúsítani köteles, illetve amelyet a jogosult a kötelezettől a szerződés alapján követelhet. Amennyiben tehát a kötelem tárgya olyan magatartás, amely vagyoni értékkel bír, akkor a visszterhesség vélelme nem sérül. A rendelkezésre állás, helytállás, készenlét vállalása a szolgáltatások egyik alaptípusa. Az a szolgáltatás, amelyért a távhőszolgáltató társaság az alapdíjat felszámítja egy rendelkezésre-állás típusú szolgáltatás, melynek vagyoni értéke van. A vagyoni érték azt jelenti, hogy a távhőszolgáltatás ellátásához szükséges költségek mindenképpen felmerülnek, vagyis ha szolgáltatás igénybevevője maga nem képes az ezen költségeket okozó infrastruktúra fenntartására, akkor valaki másnak kell fizetnie azért, hogy az tartsa készenlétben számára a szükséges gépeket, apparátust, gondoskodjon a karban tartásról, stb, illetve, hogy a szükséges hőmennyiséget a rendelkezésére tartsa. 
A fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy  a beadvány nyilvánvalóan alaptalan, mert egy ténylegesen igénybe vett - és polgári jogi értelemben is szolgáltatásnak minősülő -  tevékenységről állította, hogy az nem szolgáltatás. A beadványt ezért elutasítom.

Budapest, 20000. március 23.

Dr. Polt Péter