OBH 5635/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Scheilinger László

	Az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében deklarált jogállamiság, jogbiztonság szerves részét kitevő tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha a vámhatóság jövedéki törvénysértés észlelése esetén az eljárást lefolytatja, annak eredményeként jövedéki bírságot kiszabó határozatot hoz, és annak meg nem fizetése miatt a  végrehajtás iránt intézkedik. 
	A panaszos sérelmezte, hogy a Bánrévei Vámhivatal 1998. április 28-án - lakosság bejelentést követően - váratlan jövedéki ellenőrzést tartott és annak során különböző helyekről előtalált nagyobb mennyiségű szeszesitalt foglalt le. A beadványtévő álláspontja szerint az ügyben hozott határozatokban mennyiség szempontjából jelentős eltérések voltak, amelynek következtében a megállapított köztartozás összege folyamatosan emelkedett. A panaszos különösen azt kifogásolja, hogy jogorvoslati kérelmeiben előterjesztett indokait a vámszervek nem fogadták el, azokat érdemi vizsgálat nélkül elutasították.
	Az ügyben megkerestük a Pénzügyminisztérium Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnokát, aki a felvilágosítást  és a szükséges dokumentációt határidőn belül rendelkezésre bocsátotta.
	A rendelkezésre álló információk, dokumentumok áttanulmányozása eredményeként a következő tényállás állapítható meg:
	Panaszos ellen a jelzett időben foganatosított intézkedés keretében – hatósági tanúk jelenlétében – több mint 200 liter vegyes pálinkát foglaltak le, mert az nem a megengedett kiszerelésben, zárjegy nélkül került kereskedelmi forgalomba és annak származását a beadványtévő bizonylattal nem tudta igazolni. A lefoglalás tényét, mennyiségét a panaszos nem kifogásolta, tudomásul vette, hogy a pontosításra a vámhivatalnál egy későbbi időpontban (1998. május 4-én) kerül sor. 
A pontosítás megtörtént, amelynek helyességét a 2729/1-1998. VH. sz. jegyzőkönyv adatai szerint a panaszos nem kifogásolta. 
A vámhatóság ezzel egyidejűleg büntetőfeljelentést tett panaszos ellen, amelynek eredményeként az Ózdi Városi Bíróság 7:B.391/1998/4.sz. végzésében adócsalás vétsége miatt egy évre próbára bocsátotta.
	A vámszerv elsőfokon hozott 14930/1998. Vh. sz. határozatában a panaszost mindösszesen 775.215.- Ft köztartozás megfizetésére kötelezte. 
	Fellebbezést követően a másodfokon eljárt szerv a panaszolt határozatot hatályon kívül helyezte, és az elsőfokú szervet új eljárás lefolytatására, új határozat meghozatalára utasította. Döntése alapját az képezte, hogy az elsőfokú határozat – helytelenül – a lefoglalás helyszínén és nem a pontosítás során megállapított adatokon alapult.
	Az új eljárás után hozott határozat már a pontosítás eredményeként megállapított tényleges mennyiséget vette figyelembe. Ennek következtében magasabb bírságolási tételeket, összességében 853.776.- Ft köztartozást állapított meg a 14930/3-1998. Vh. sz. határozatában. Az ez ellen benyújtott fellebbezést a másodfokú szerv alaptalannak minősítette, és a 18218/1998. VPMP. sz. határozatával elutasította.
	Időközben a panaszos által a fellebbezési illeték megfizetése alóli mentesítési kérelem tárgyában is – környezettanulmányozást követően – elutasító döntés született (Miskolci Vámhivatal 15291/1-1998. sz. határozata). 
	A Miskolci Vámhivatal a panaszost a 15291/3-1998. Vh. sz. határozatával 1998. december 15-én értesítette a végrehajtási eljárás megindításáról. Ebben figyelmeztették, hogy amennyiben fizetési kötelezettségének nem tesz eleget, intézkednek a végrehajtás foganatosítására. 
	A panaszos az elmarasztaló bírói végzést megkapva – azt helytelenül értelmezve – fellebbezést nyújtott be az illeték-fizetési kötelezettséget megállapító határozat ellen. Fellebbezését a másodfokú hatóság érdemi vizsgálat nélkül – mert azt határidőn túl nyújtotta be – a 17449/1-1999. VPMP. sz. határozatával elutasította. Kezdeményezte a panaszos a sérelmezett határozatok felülvizsgálati eljárás keretében történő újbóli elbírálását, a VPOP azonban – rámutatva a bírósági és az államigazgatási eljárás eltérő rendeltetésére – az 54151/1999. VPOP II. sz. tájékoztatásában a felügyeleti intézkedést nem tartotta indokoltnak. 
	Az illetékes vámhatóság adminisztrációs hiba folytán a panaszost a végrehajtás elrendeléséről és megindításáról a 14435/3-1999. Vh. számon ismételten értesítette. Az ez ellen benyújtott fellebbezést a Miskolci Vámhivatal elutasította. Végezetül a vámhivatal a 14505/1-99 sz. letiltási rendelvénnyel intézkedett a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságnál a 856.302.- Ft összegű köztartozás nyugdíjból történő letiltása érdekében.
	A dokumentáció értékelését követően az alábbi vizsgálati megállapításokat teszem:
	A panaszolt vámszervek eljárása minden vonatkozásában megfelelt a törvényességi és szakmai elvárásoknak. Intézkedéseik a jövedéki adóról és a jövedéki termékek forgalmazásának különös szabályairól szóló 1997. évi CIII. törvény, az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény, az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény, a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény, valamint az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény rendelkezésein alapultak.
	A különböző szintű döntésekkel szemben a szükséges jogorvoslatot minden esetben biztosították, a fellebbezések érdemi elbírálása megtörtént. Döntéseikről a panaszos értesítésére minden alkalommal fokozott gondot fordítottak.
	A panaszolt hatóságok eljárásaik során a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján hozták meg döntéseiket, mérlegelési jogkörük alkotmányos kereteit nem lépték túl.
	A vámszervek és a panaszos között az eljárás megalapozottságára és törvényességére vonatkozó eltérő megítélés és ellentmondás feloldására illetve megszüntetésére az ombudsmannak a feladatköre nem terjed ki, arra jogi eszközökkel sem rendelkezik. Vizsgálatának arra kell irányulnia, hogy a panasszal érintett hatóságok intézkedéseikkel vagy azok elmulasztásával okoztak-e a bevezetőben megfogalmazott alkotmányos alapjoggal összefüggően visszásságot vagy sem. Tekintettel arra, hogy erre utaló tényt vagy körülményt a vizsgálat nem tárt fel, azt lezárom.

Budapest, 2000. szeptember 25.

Gönczöl Katalin